RÓMA, 1961
Ki az?
HAT HÓNAPPAL KORÁBBAN
- A legjobbkor jött. Köszönöm! - Szívesen!
Kedves Mrs. DeSilva!
Nyilvántartásunk szerint
önnek fizetési hátraléka van dr. Katz csontkovács felé.
Az összeg 42 dollár és 50 cent.
Kérjük, mielőbb rendezze tartozását az érintett személy felé,
elkerülve az ügynökségünk közbelépését.
Amennyiben nem rendezi tartozását időben,
tíz százalék késedelmi díjat fogunk felszámítani.
Üdvözlettel: George McAlpin.
VÉGSŐ FELSZÓLÍTÁS
Hogy ityeg?
Minden meseszép.
Al McCarren.
Tom.
Tom Ripley.
Magát nem egyszerű megtalálni.
Se cím, se telefonszám, se munkahely...
Csak pár hely, ahol egyesek szerint felbukkan néha.
Kicsodák szerint?
Magánnyomozó vagyok, Tom.
Magát kellett megtalálnom.
Hogy átadjam ezt.
Mr. Greenleaf beszélni szeretne önnel.
Nem ismerem.
Nem is mondtam.
Elvégre honnan ismerné?
Miről akar beszélni?
Nem tudom. Személyes ügy lehet.
De azt említette, hogy kereshetne némi pénzt.
Mi lenne a dolgom?
Mint mondtam, arról nem beszélt.
Megmondhatom neki, hogy felhívja?
Azt mond neki, amit akar.
Rendben.
Az italt Mr. Greenleaf állja.
Keresett valaki?
Nem.
Az micsoda?
Igaz. Tényleg keresték.
ADÓHATÓSÁG JOHN W. RUDOLF, NYOMOZÓ
Hogy nézett ki?
Tessék?
Sötét haj, bajusz, kalap?
Lehet.
Köszönöm!
- Halló? - Mr. Reddington?
- Igen. - Üdv!
A nevem George McAlpin. Megkapta az értesítést?
Parancsol?
A késedelmi díjról és a dr. Marvin Katznek fizetendő tartozásáról.
Milyen tartozásomról? Kifizettem.
Készpénzben vagy csekkel?
- Csekkel. - Nem érkezett be.
Pedig feladtam.
Ezért nem felelt a felszólításra?
Nem kaptam felszólítást. Nem is értem.
Hallom a hangján, hogy feszült, pedig nincs rá oka.
Nem beszélhetnék az illetékessel?
De. Velem beszélhet, uram.
Ellenkező esetben egy ügyvéd fogja megkeresni,
ugyanakkor őszintén remélem, nem kell jogi eljáráshoz folyamodnunk.
Világos.
Jól van. A következőt kell tennie, uram:
írjon egy új csekket az eredeti összeg 110 százalékáról,
vagyis 27 dollárról, az alábbi címzettnek!
Van önnél toll?
Van.
A címzett a McAlpin Adósságbehajtó Ügynökség,
a cím pedig New York City, New York állam, Nyolcadik sugárút 421, 864-es fiók.
Óhajtja, hogy megismételjem?
Nem kell. Felírtam.
Szüksége van további segítségre?
- Nincs. - Rendben. Köszönöm, uram!
Szívesen!
- Csekkeket szeretnék beváltani. - Rendben.
Vezet nálunk bankszámlát, Mr. McAlpin?
Nem.
Tudja igazolni magát?
- Hogyne. - Köszönöm!
Egy pillanat.
- Jó reggelt! - Igen?
Összevetné a csekkeket és az engedélyt
a csekkeken látható aláírással?
Ti ficsúrok mind ott laktok.
Hisz ismersz.
Telefonálok egyet.
Valószínűleg.
Valami nincs rendjén.
MCALPIN ADÓSSÁGBEHAJTÓ ÜGYNÖKSÉG
- Mr. Ripley? - Igen.
Kövessen!
Mr. Greenleaf! Mr. Ripley keresi, uram.
Tom! Hogy s mint?
Nyilván azon tanakodik, miért kerestem meg.
Richard miatt.
Nem tudom, hogy ki ő.
A fiam.
Úgy hallottam, maga a barátja. Dickie-ként ismerheti.
Ki mondta, hogy a barátom?
Richard egy másik barátja. Nem ugrik be a neve.
Ismeri őt, de sehol sem találta magát.
Értem.
Tehát emlékszik rá?
Igen.
De régóta nem láttam. Hogy van?
Ez jó kérdés, ugyanis én sem tudom.
Néhány éve Európában él.
Néha kapunk tőle képeslapot a feleségemmel,
de egyebet nem tudunk róla.
Tom, ideje, hogy hazatérjen. Már túl öreg ehhez.
De mi nem tudunk hatni rá.
Elárulta, miért nem akar hazajönni?
Azt mondja, jobb ott neki.
Festeget. Korábban meg író volt.
De se nem festő, se nem író. Ezt garantálhatom.
Csupán vitorlázik, iszik és kibújik a felelősség alól.
Nincs munkája?
Munkája? Ugyan. Sosem dolgozott.
Őt tettük meg egy alap kedvezményezettjének,
és nem tudjuk visszavonni.
Világos. És merre van most?
Most? Olaszországban.
Nápolytól nem messze, Atraniban.
Úgy tudom, arrafelé csak napozni lehet.
És festeni. Ez jó!
Őszinte leszek, Tom.
Maga az első ismerőse, aki egyáltalán szóba állt velem.
És miben segíthetek?
Mivel foglalkozik, Tom?
Biztosítással.
Csakugyan? Arra mindig szükség van.
- Értékesítés? - Könyvelés.
Gondolom, nem tervez mostanában nyaralni
vagy szabadságra menni.
Úgy érti, menjek Richard után?
Beszéljen vele személyesen!
Fedezem a kiadásait, és fizetést is kap.
Ez magától értetődő.
Megfontolná?
Köszönöm, Muriel!
Szóval New York-i, Tom?
Igen.
Helyi egyetemre járt?
Nem. A Princetonra.
Szóval a Princetonra. A szülei büszkék lehetnek önre.
Tom szülei meghaltak még gyerekkorában.
Édes Istenem!
Vízbe fulladtak Long Island Soundon. Hajóbaleset történt.
Szegénykém!
Miért nem szóltál?
Annyira édes gyerkőc volt!
Sportos alkat.
Itt utazott el Európába.
Athén.
Párizs.
És itt van most. Hogy is hívják ezt a helyet?
- Atrani. - Atrani.
Ő meg azt hiszem, Marge. A barátja, barátnője. Ki tudja?
Asszonyom?
Emily?
Ennyi elég is lesz.
Örülök, hogy megismerhettem, Mrs. Greenleaf!
A legjobbakat, Tom!
Pár perc, és jövök.
Tessék!
Jegyek a hajóra és a vonatra. Készpénz a kiadásaira.
És a fizetése.
Ha még többre lenne szüksége, üzenjen, és megkapja.
- Mr. Ripley? - Igen.
Máris mutatom Richard ruháit.
Ejha! Elegáns.
Mrs. Greenleaf nem tudott köntöst választani.
Önre bízta a döntést.
Legyen a bordó!
Burgundi.
Az.
Biztos benne?
Teljesen.
Köszönöm!
Kedves Dottie Néném!
Ezúttal nem azért írok, mert újfent elköltöztem.
Ahogy azt a levélen láthatod, az Orient Expresszen utazom.
Váratlanul munkát kaptam, amit most nem részleteznék.
Tátsa ki a száját!
A legutóbbi kis csekkedet nem váltottam be.
Ha azon töprengsz, meghaltam-e...
a válaszom: nem.
Tegye ezt a szájába! Nem fog fájni.
De már nem kell több csekk.
Nem mintha bármikor is elegendő pénzzel láttál volna el.
Persze ennek tükrében
nem lesz okod kritizálni engem,
amitől az életed gyakorlatilag céltalanná válik.
A lényeg, hogy megszabadultál tőlem.
Én pedig tőled.
NÁPOLY
Atrani?
Nem megy arrafelé busz, vagy...
Várjon! Mit akar...
Erre van a busz?
Várjon!
Elvisz a buszmegállóhoz?
Rendben.
Messze van még?
Hogyne.
Világos.
Itt hagyhatom a bőröndjeimet?
Azt szeretné, hogy... Itt jó?
Rendben.
Jól van.
Hahó!
Tessék?
Tengerpart?
Értem.
Ejha! Klassz!
Van esetleg más is?
Rendben.
Dickie Greenleaf!
Igen?
Tom Ripley.
New Yorkból jöttem. Bob Delancey-nél találkoztunk.
Pár éve. Micsoda meglepetés!
Tom kicsoda is vagy?
Ripley.
Ő pedig Marge. Marge, ő Tom Ripley.
Hogy van?
Jól, köszönöm!
Nem emlékszel rám.
De, csak azt hittem...
Jó ideje nem jártam már otthon.
Semmi gond.
Azt hiszem, úszom egyet. Csatlakozik valaki?
Én megyek.
Tom?
Persze.
Honnan ismered?
Fogalmam sincs.
Vicces.
Tom Ripley? Nem ugrik be.
Jól érzed magad?
Persze.
Te jó ég!
Hahó!
Kövessen!
Na és régóta él itt, Marge?
Lassan egy éve.
Arra van a házam.
Az meg ott Dickie vitorlása.
Látom.
Martini. Remek választás!
Megyek, ránézek Ermelindára.
Hol szálltál meg?
Egyelőre sehol.
A Miramarét válaszd, ne a Sergio'st! Már ha maradnál egy ideig.
Miramare?
Úgy van.
Szereted a művészetet, Tom?
Igen.
Akkor jó helyen jársz.
Olaszország a művészet paradicsoma.
Kedveled Caravaggiót?
Abszolút.
Értem.
Akkor érdemes megnézned az alkotásait.
Összeírom, hol találkozhatsz velük.
Azt nagyon megköszönném.
Dickie festő.
Igen, az ap...
Úgy rémlik, még te említetted New Yorkban.
Igazán?
Akkor hazudtam.
Tény, hogy mindig is érdekelt,
de csak azóta veszem komolyan, amióta itt élek.
A te műveidet is megnézném.
Nincs akadálya.
Köszönöm szépen az ebédet!
Nagyon szívesen! Megismételhetjük, ha maradnál egy időre.
- Már alig várom. - Én is.
Nos hát, viszlát!
Minden jót!
Értem.
Egek!
Szép toll.
Gyere! Ez az!
Jól van.
Húzd fel!
Igen, úgy van. Dickie.
Dickie Greenleaf.
Én is örvendek!
Mennyi pénzre van szüksége?
Ennyi nem elég.
A feliratot fordította: Tulik Dániel