Det aftager.
Det må have været frem på eftermiddagen
engang sidst i august
at Mumitrolden og hans mor kom ind i storskovens allerdybeste del.
Der var helt stille og så dunkelt mellem træerne
som om skumringen allerede var faldet.
Her og der voksede kæmpe blomster, som lyste med deres eget lys
som blafrende lamper.
1944 HELSINGFORS
Det er længe siden, jeg har set dig male.
- Det er svært lige nu. - Det er altid svært.
Lige nu er det især vigtigt.
Burde jeg male noget for fædrelandet måske?
- Hvorfor ikke? - Kaffe før eller efter skænderiet?
Det der er ikke kunst.
- Værsgo. - Tak.
Krigen har sat sine hårde spor, må man sige.
Det bliver dyrt at sætte nye vinduer i.
Den fungerer ikke.
- Der er intet rindende vand. - Jeg forstår.
- Sæt den ikke på... - Jeg vil have den!
Nej, det er min. Det her er min.
Velkommen.
- Åh Gud, her kommer billedkunstnerne. - Vi må klare os.
Velkommen.
- Tove Jansson. - I familie med skulptøren Jansson?
Jeg er hans datter. En bleg skygge af hans geni.
Tove er en dygtig karikaturtegner.
Billedkunstner, tak.
Undskyld, billedkunstner.
Det der billede med Hitler og kagen. Det var modigt.
Tak.
- Min hustru, Maj-Lis. - Maya London. Godaften.
- Atos Wirtanen. - Hej.
- Sam Vanni. Hej. - Kom og mød forfatterne.
Mine damer og herrer, ord er roden til alt ondt.
Det finder man da her til en ulovlig fest.
- Hvad vil du drikke? - En Manhattan, tak.
- Hvad er der i den? - Ved det ikke.
- Whisky, måske. - Det har vi ikke.
- Hvad? - Ingenting. Se Richard derhenne.
Han er meget venlig og rar og ledig.
Sårede følelser og jalousi.
Det svælger folk alt for meget i.
Bliver du aldrig jaloux?
Jeg kan ikke tænke, er jeg ikke fri.
Fri fra følelsesbesværet.
Så rigsdagsmanden er bange for følelser?
Ikke bange for. Men du ser jo, hvad det skaber af problemer.
To verdenskrige på kort tid. Og for hvad?
Simpel grådighed, praleri, lave følelser.
Tænk på alle de gode følelser.
Kærlighed, skønhed, joie de vivre.
Man må ikke lade dem tage sig ved næsen.
- Skal vi gå i saunaen? - Ja.
Nå, her behøves ingen hjælp.
Kan du lide appelsiner?
I Marokko kan man plukke appelsiner direkte fra træerne.
Vi vil grundlægge en kunstnerkoloni der.
Vi kan starte fra begyndelsen, bygge vor egen moral.
Du og Maj-Lis kan komme.
Skal du med?
Jeg tror, at frøken Jansson tager mig ved næsen.
Jeg tror, at livet er et vidunderligt eventyr.
Man skal udforske alle dets kringelkroge.
Der er C-vitamin i appelsiner.
Jeg er nok ikke lige så skulpturel som din fars statuer.
Fars kunst er nu så frygtelig konventionel.
Står over for den nødvendighed at med fredsvilkårene for øjnene
begrunde sine muligheder for en fortsat national krise.
Denne stund er nu kommet.
I dag har vor fredsdelegation i Moskva underskrevet aftalen om...
Stol på mig.
Hvor interessant.
Synes de om mig?
- Tove, du er ikke dine malerier. - Jo, det er jeg.
Hej.
Godaften, rigsdagsmand Wirtanen. Fru Wirtanen kunne ikke komme i aften?
- Han er her med sin medhustru. - Jaså. Moderne.
- Vivica Bandler. - Tove Jansson.
Kan man bestille et arbejde af Dem? En illustration.
I dag er jeg bare kunstner.
Vi skal bruge et invitationskort til en fest. Min fars fødselsdag.
Ring, hvis De ændrer mening.
Stadsdirektørens datter.
En overklassepige, som leger teaterinstruktør.
Pensionsbidrag for afgående kunstner. Friman, Jan.
Rejse- og udstillingsstipendium til Paris. Franck, Kaj, keramiker.
Jung, Dora, tekstilkunstner.
Bengts, Oskar, billedkunstner.
Vanni, Sam, billedkunstner.
Ståhlberg, Andrea, designer og indretningsarkitekt.
Stipendienævnet har bevilget et årsstipendium
fra Wuorios fond til kunstneren Jansson, Viktor.
Vi lykønsker alle stipendiater.
Tillykke.
Du skulle have lyttet til mig.
Hej.
Her er mørkt.
Hvordan fungerer det her?
- Gjorde det ondt? - Nej.
Forstyrrer jeg?
- Hvad forestiller det? - Det er et selvportræt.
Er du sikker på det?
- Er jeg klippen, ilden eller stormen? - Du er vel alle tre.
Har du cigaretter?
Fantastisk. Jeg har røget skod hele dagen.
- Skal vi gå ud? - I det her vejr?
Jo. Netop i det her vejr.
Tove! Det her er ingen god idé!
Vi går hjem.
Av...
Ikke sjovt.
Undskyld.
Skulle jeg have en mand, ville jeg have sådan en.
Frier du til mig?
Vi ved bedre end det. Ikke sandt?
Jansson.
Et øjeblik.
Sig til din kone, at hun ikke må ringe så tidligt.
Hej.
Ja. Nå... Jeg troede, det var i morgen.
Ja. Tak. Hej.
Jeg må gå.
Godmorgen.
Jo. Jeg er her for at spørge...
Lejen? Jeg forstår.
Kan jeg få lidt mere tid til at betale den?
Frøken Jansson. Jeg håber, De forstår
at jeg og min familie er afhængig af denne her leje.
Vent lidt.
- Hej, hej. - Hej.
- Her. Kan det her fungere? - Som leje?
Når jeg er berømt kunstner i Paris, kan De sælge det med gevinst.
- Farvel, frøken Jansson. - Farvel.
Godt at møde Dem.
Jeg har en plan. Men det er en af de ensomme, du ved.
Mumitrolden kiggede meget længe på ham. 'Du vil tage af sted.'
Snusmumrikken nikkede. 'Hvornår går du', spurgte Mumitrolden.
'Straks.' Han hoppede ned fra brorækværket
og snuste til morgenluften. Det var en god dag at vandre.
ERIK VON FRENCKELL 70 ÅR VELKOMMEN
Tak.
Det gælder om at kæmpe. Op med hagen og se fremad.
Alle personer i den her sal
har nok minder om Erik som en glædesspreder.
På arbejdsudvalgets opgave for hovedstadens ledere
vil jeg udtrykke vor taknemmelighed over for vor ærede stadsdirektør.
I mange års frugtbart samarbejde har vi lært
at han ikke blot er en mand, som står ved sit ord
men også en sand ekspert, når det gælder jagt.
Hvor vover du?
Kom.
Far, her er min ven Tove Jansson. Hun er også kunstner.
Når nogen springer ned i en afgrund, behøver du ikke springe efter.
- Tillykke med fødselsdagen. - En fornøjelse.
Tak for det fine invitationskort. Meget finurligt.
Finurlighed er mit adelsmærke.
I min familie har vi ondt af alle, som ikke er kunstnere.
Jeg siger altid, at uden borgere ville vi jo ikke have noget arbejde.
Ikke sandt?
- Nej, spild ikke champagnen! - Undskyld.
- Skål. - Skål.
Rygende pige.
- Jeg synes så godt om dit maleri. - Gør du?
Har du nogensinde kysset en kvinde?
- Jeg ville ikke forstyrre. - Nej, kom bare ud.
Det her er min mand, Kurt.
- Kurt Bandler. Hvor hyggeligt. - Tove Jansson. En fornøjelse.
- Nå, men de spørger efter dig. - Vi ses senere.
Frk. Jansson? Vi klargør et værelse til Dem.
- Goddag. - Tak, tak.
Morgenmad?
- Har du sovet godt? - Jo.
Eller nej.
En jul spiste han Jesusbarnet og aben.
'Den kommer nok ud.' Så gik der en uge.
Der var han sort.
Kom ind.
Mangler I noget?
Vil du have noget?
Tak, frøken Poikolainen, vi har alt, vi skal bruge.
- Jeg så straks, at du er en mymle. - Gjorde du?
Tofslen.
Vifslen.
Giv mig et kysle.
Tak.
Du burde gifte dig.
Jeg vil aldrig gifte mig.
Siger du det, min lille kunstner?
Det er meget praktisk at være gift.
Scene to, Lizzie og Fred.
-'Jeg troede, det var politiet.' -Klæd dig på.
Tag bagdøren.
'Røgsler', sagde Vifslen.
'Man kogsler noget', sagde Tofslen og nikkede.
Så vandrede ned i dalen
mens de talte på den mærkværdige måde
som er helt unik for alle Tofsler og Vifsler.
Det forstås ikke af alle, men hovedsagen var
at de selv vidste, hvad det drejede sig om.
'Tror du, vi må komsle ind?' spurgte Tofslen.
'Det komsler an på', sagde Vifslen.
'Lad dig ikke skræmsle, hvis de er usle mod os.'
Forsigtigt gik de frem mod huset
og standsede ved trappen.
Jeg har ikke rigtig spist i dag.
Eller i går.
Maleriet tog over.
- Du er flad. - Jo.
Egentlig havde jeg faktisk et ærinde til dig.
- Jeg har også et ærinde. - Lad mig høre.
Jeg har fundet et nyt rum. I et gammelt hus.
Et nyt rum? Mener du i Marokko?
Nej.
Jeg mener det indre rum.
Sjælens hus.
Jeg har været i seng med en kvinde.
Hvad tænker du?
Det var jo... et interessant eksperiment. Ikke?
- En akt af frihed. Ja? - Jo.
Det her smagte godt. Helt unødvendigt godt.
Hvad var det så, du ville sige?
Jeg tænkte... Folktidningen Ny Tid
kunne bestille noget af dig. Måske noget til børn.
Du har skrevet de der historier. Og vi kunne betale.
Du får frie hænder.
Skal den være seriøs? Klassebevidst?
- Nja... - Om arbejdere?
Alle aviser har serier til børn nu for tiden.
Det ville irritere din far.
Serier til børn i en socialistisk avis.
Ja, det ville være en bonus.
- Det går ud over mit rigtige arbejde. - En seriestribe om ugen.
Lad mig tænke over det.
Må jeg spørge?
Hvordan føltes det?
Det var, som om en uimodståelig smuk drage var kommet
havde angrebet og slæbt mig med.
- Forblev dragen sulten? - Den så ikke sådan ud.
Jeg mener, om den vil angribe igen?
Det talte vi ikke om.
DEN RESPEKTFULDE SKØGE
Jeg klædte mig af mig på wc'et. Da jeg kom tilbage
så blev du helt rød i ansigtet. Kan du ikke huske det?
Jeg sagde også: 'Her har du mig, din kogte krebs.'
Kan du ikke huske, at du ville slukke lyset
og du ville elske mig i mørket?
Jeg syntes, at du var så fin og respektfuld.
- Husker du ikke det? - Nej.
Tak for det. Tak.
Jeg vil høre det, der ligger bag replikken, Camilla.
Bundsorgen.
Som når man er forelsket, selvom man ikke bør være det.
Man frygter, at man aldrig skal se den anden igen.
Undskyld.
Goddag.
Tove Jansson. Undskyld, at jeg forstyrrede.
Jeg skal gå igen.
Frøken Jansson. Tak, fordi De kom.
Lad os tage lidt kaffe og tale om det der manuskript.
- Jeg ringer i eftermiddag. - Ja.
Væk, væk...
Jansson.
Pas på. Den er lidt speciel.
Det kan jeg se.
- Skålsle. - Skålsle.
- Hvad er det her? - Det er kun for børn.
- Det er Murren. - Ja, det kan man næsten se.
Hun er så kold, så alt, hun rører ved, fryser til is.
- Hvor har du fået alt det her fra? - Jeg hører noget skrabe.
De forstyrrer mig i mit arbejde.
De ser jo vanvittige ud.
De kansle vel ikke være rasksle.
Kan du lide mine malerier?
De er fine. Men de der er noget særligt.
- Vis mig dem igen. - Du synes, det er sjovt, hvad?
- Hvad? - Jeg har ingen arv. Ingen stipendier.
Jeg gør det for at forsørge mig selv.
Det her er mig.
Det er mig.
Din tossle.
- Fortsæt bare. - Overklasseheks.
KORT OVER MUMIDALEN
KOMETJAGTEN
- Godmorgen, smukke. - Godmorgen, elskede.
- Jeg savner Paris så umådeligt. - Paris?
- Jeg må snart rejse derhen. - Hvad?
- Jaså. - Kom. Kom til Paris.
Du ved, at jeg ikke har råd.
Du finder på noget.
Nå da. Det var noget tid siden. Goddag.
- Kaffe? - Tak, det lyder dejligt.
Jeg skal bare tænde op i kaminen.
Så glem det. Gør intet besværligt. Mit ærinde er kort.
- Sikker? - Jo, det er fint.
Højt til loftet.
- Det koster vel at have det opvarmet. - Jo.
Det går vel an til en kunstner. Sikkert fint med lys.
Før eller senere skal det jo renoveres.
Hvor godt sælger De lige nu?
Nå, det varierer.
Jeg er jo mere bekendt med Deres fars arbejde.
- Han er en fin skulptør. - Jo.
Nå. Stadsbestyrelsen vil gerne bestille en fresko.
- Jaså. - Til rådhuset.
Hvor fint.
Tak for brevet. Eller for alle dine breve.
Brug flere afsendere, så ingen tænker på
hvorfor nogen skriver hver dag.
Du ville elske Paris. Du kan ikke engang forestille dig stederne
som det vrimler med for os 'spøgelser'.
Seines venstre strand, mon dieu. Rive Gauche.
Jeg var endnu lykkeligere, kunne vi opleve alt det her sammen.
Ingenting føles som noget uden Tofslen.
Jeg håber, at du kommer snart, nu når du har råd.
Er det et nøgleværk, som er blevet til fra et bevidst valg
eller lod du selve kunsten være en fortælling på et overordnet niveau?
Med tanke på værkets personlige karakter?
Hvad mener du?
Det kan måske være lidt ydmygende for Vivicas mand.
Nå...
Så må han lade sin fornuft sejre over sine primitive følelser.
Er det her ydmygende for dig, Atos?
Nej. Jeg er ikke snæversynet.
Jeg har ingen anden mand end dig.
Og jeg har ingen anden kvinde end Vivica.
- Gå derhen. - Nej, gå du.
Hvad laver I?
- Ser man der. - Tillykke.
Du kan jo altid sælge den.
Undskyld, at vi bare dukker op. Vi ville komme og sige hej.
Vi kom for at se din fresko. Det her er Tuulikki.
- Hej. En fornøjelse. - Hun nægter at tale finsk.
- En fornøjelse. - Velkommen.
Storartet. Den har bid.
Ja, bestemt. Farverne er sammensat så fint.
Hvad synes du egentlig?
Utroligt, du fik det færdigt til tiden. Tillykke.
Han kan ikke lide den. Den har for meget konturer og fortælling.
- For lidt geometri. - Han synes om andet end sit eget.
Jeg synes faktisk rigtig godt om den her.
- Men den er håbløst forældet. - Det har du altid været.
- Nu skåler vi. - Skål.
Det er fantastisk. Ikke sandt?
Tove har lavet det fine kunstværk.
Jeg gratulerer.
Modtagelsen har været fin.
Næh, den har været vidunderlig.
Stadig intet stipendium.
Jeg har prøvet så mange gange nu.
Jeg beklager. Skat.
Du skulle måske male på lærred i stedet for vægge.
Jeg har ikke råd til maling.
Du spilder tid og talent på det forkerte. Du burde bare male.
- Jeg har prøvet at hjælpe dig. - Med kendte resultater.
- Giv bare mig skylden. - Bare hun har det godt.
- Hun skal ikke give op. - Jeg vil aldrig give op.
Hvis hun ikke allerede har gjort det.
Kom.
Han tabte den der skulpturkonkurrence.
Til Wäinö Aaltonen.
VELKOMMEN HJEM TOFSLEN
Det blivsler så skønt at komsle tilbagesle til egne lagener.
Tove. Du kom for at møde mig.
Irja Koskinen, danser. Vi mødtes i Paris.
Tove Jansson.
Billedkunstner og fantastisk børnebogsforfatter.
- Jeg tager en taxi. - Nej.
Jeg holder fest. Hvorfor skal nogen gå hjem?
Alle må komme. Alle.
Hvorfor ikke?
Skønt.
Skræk er på mode overalt.
Teatrene var fulde af fantastiske gyserstykker.
Jeg sad hver aften i salen og var bange, kan du tænke dig.
Irja og jeg arbejder på en danseforestilling sammen.
- Føl jer hjemme. - Tak.
- Du godeste. Er I alle her? - Vivica!
Tove... Hej, min ven.
- Du er tilbage. Hvordan står det til? - Godt.
- Vi har savnet dig. - Hej. Tak.
- Noget at drikke. Velkommen hjem. - Tak.
- Skål. - Skål. Er alt vel?
- Værsgo. - Tak.
- Man kan stadig tilmelde sig. - Hvad er det?
Du vil måske have dit eget værelse.
I tårnet. Med balletstang.
Har Í virkelig fundet et hus i Marokko?
Vi tænkte mere på en ø i Stillehavet.
- Hej. Irja Koskinen. - Maya Vanni.
- Herhenne er min mand. Sam. - Vanni. Hvor hyggeligt.
Var du danser? Nå ja.
Undskyld, jeg lånte den.
Tove, hvad siger du? Hvad hvis vi laver et stykke om Mumitroldene.
Eller en musical.
Mumitrolde danser ikke.
Jaså.
Hold op med det. Stop nu. Tove!
- Sådan. Skål. - Skål.
Hun kan det der. Forføre, svigte.
Men gå sin vej, det må man gøre selv.
Hvad? Har I også mymlet?
- Vivica har jo været sammen med alle. - Ikke med mig.
- Aldrig med dig. - Stakkels mig.
Ja, det er meget synd for dig.
- Hvorfor? - Hvorfor hvad?
Jeg troede, at...
Jeg inviterede dig, og du fik penge via opgaven fra far.
Som tog mig dag og nat at gøre færdigt.
Jeg troede, du var en fri sjæl.
Surmul nu ikke.
Er det i orden, at jeg overnatter?
Ja. Irja kan overnatte.
Sam og Maya kan overnatte her. Alle kan overnatte her.
- Er du vred over noget? - Jeg vil flå dig i små stykker.
- Skriv det der stykke til mig. - Nej.
- Jo. - Nej.
Jo.
Godaften.
- Te? - Det tror jeg ikke, Tove.
- Brændevin? - Jeg ringer til politiet.
- Undskyld. - Jeg beklager.
Jeg må desværre hæve lejen.
Ellers må jeg sælge studiet.
Hvis jeg skulle male noget til dig?
Alle mine vægge er allerede fulde af dine malerier.
Hej.
Vi havde samling for Vivica Bandler Fan Club i går.
Et selvportræt?
Svømmer rundt her i sinstream of consciousness.
Hvordan går det med dig?
Jeg var i Mariehamn. Søgte om skilsmisse
og købte en ny hat.
- Tillykke. - Gift filosof er et fjollet paradoks.
- Sagde Nietzsche. - Præcis.
Men jeg er nu ellers også et fjollet paradoks.
Jeg har tænkt på det her med ægteskab.
- Nå? - Jo. Så...
Jeg mener...
Vil du det?
Nej nej. Eller jeg tænkte, at du ville.
Selvfølgelig vil jeg. En smule. Ikke så meget.
Jeg har intet sagt.
Er der sket noget vigtigt her?
Nå...
Vivica vil lave en forestilling med Mumitroldene.
Jeg lovede at lave scenografi og kostumer.
- Og selvfølgelig skrive det. - Det lyder som en del arbejde.
Får du tid nok tilovers til at male?
Jeg mener... Hvis du synes, at det er besværligt med Vivica?
- Med teater, mener jeg. - Hvorfor skulle det være besværligt?
SPØGELSESHUS
Nej, nej, nej. Sådan.
Ryg til de glemte bens hævn.
DET SVENSKE TEATER
Må jeg spørge? Hvorfor er Mumitrolden så sød hele tiden?
- Hvad mener du? - Bliver han aldrig vred?
Hvad siger du, Tove? Hvorfor er Mumitrolden så sød hele tiden?
Er han bange? For at ikke være vellidt?
Han er nok bange for alt muligt.
Føler så mange følelser. Kærlighed gør ham modig.
Når noget truer den, bliver han vred.
Prøv med det.
- Hejsle på digsle. - Hejsle hejsle.
- Har du hørt det? - Hørt hvad?
Fru Bandler har gang i nye piger.
Perverst.
Sådanne burde spærres inde.
Værsgo.
Jaså. Hvad laver I i dronten Fredriks tændstikæske?
- Vi gemsler os. - Hvad?
- Vi gemsler os! - Tal ordentligt. I er uforståelige.
Vi er rædsle. Drontslen skræmslede os.
Det er udlændinge. Forstår du, hvad de siger?
Det er jo Tofslen og Vifslen.
De taler altid sådan der. De har et hemmelige sprog.
Vi tager dem med hjem.
Jo den er reddet jo den er reddet.
Mumitroldene har reddet den
kometen er væk kometen er væk
aldrig kommer kometen igen.
Perfekt. Tak til alle. Vi ses i morgen. Sov godt.
- De gamle regler gælder. - Hvilke regler?
Altså ingen alkohol eller sex før premieren, vel?
Ja? Jeg mener det. Ingen må have sex.
Hvis I ikke virkelig trænger til det.
Tak, Tove. Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Nå, men vi ses i morgen. Mere farve.
Mere farve.
Vifs?
Tove. Tove!
Du kommer vel til premieren?
Drager knytter sig ikke til mennesker.
Så vidt jeg ved.
- Fri til mig. - Hvad?
Vil du gifte dig?
Eller har du ombestemt dig?
Mener du det alvorligt?
Alvorligt alvorligt? Ikke bare nu?
Jeg har aldrig været mere alvorlig i mit liv.
Vil du blive min hustru, Tove Jansson?
Ja.
Nu hvor jeg bliver din kone
tager du dig så også af min økonomi?
Måske.
Hvis du holder op med at købe så dyrt tøj hele tiden.
En socialists kone kan ikke gå klædt sådan der.
Så er det også slut med rødvinen.
Kun brændevin fra nu af.
Godt. Du må købe dyrt tøj.
Godmorgen, min hustru.
Hvad tænker kunstnerinden på?
Vivica.
Du vil det ikke.
Måske ikke.
Tove.
Det er ikke gået ret godt med at ikke føle for meget.
Undskyld.
Aldrig kommer kometen igen.
Bravo!
Tillykke.
- Ham... - Det var fantastisk.
- Jeg vidste det. Det ved du. - Så fint.
Faffan gik efter vores jakker.
Han ville ikke stå i kø. Du ved, hvordan han er.
- Tove, kommer du? - Nyd det nu.
Hvordan kan der bandes og ryges i stykket?
I så jo netop, at det er muligt.
- Er det egnet til børn? - Stykket er ikke kun til børn.
Angående drikkeriet er forældrene ikke tilfredse
med, at Bisamrotten får æblevin på scenen.
Jeg syntes heller ikke om det først
men teatret krævede, at vi fjernede whiskyen.
Pressekonferencen er forbi. Nu skal der fejres.
Alle ud. Følg mig. Boblerne venter.
Hvad fik dig til at ombestemme dig?
Jeg... Jeg fejlede som kunstner.
Det var synd at høre. Men det her vil gavne vores læsere.
- Det håber jeg. - Jeg er meget tilfreds...
- Undskyld mig. - Skete der noget?
- Er Finland ikke et roligt land? - Sådan her er det altid her.
Nå, men...
Udmærket. Det skåler vi for.
TOVE JANSSON
- Min første månedsløn. - Undskyld? Nej, ugeløn.
Det er en ugeløn.
Fortæl mere om Deres avis.
Jo... Evening News er verdens største avis.
Jeg forventer seks striber om ugen syv år fremover.
- Skål. - Skål.
Her er udbetalingen. Det burde være nok.
Du... har vel ikke gjort noget ulovligt?
Kun et brud mod kunstens hellighed.
- Skål. - Skål på den sag.
DE SMÅ TROLDE OG DEN STORE OVERSVØMMELSE
KOMETJAGTEN
FARLIG MIDSOMMER
Værsgo.
- Hej. Hvad hedder du? - Olle.
Hvordan er det at være så elsket?
Det er ikke mig, som er elsket. Det er skam rart med penge.
- Skal du til Nordisk Prisma i Paris? - Nja...
Sam skal jo udstille der.
Det ville betyde meget for os.
Lars.
- Hvordan går det? - Ja... Her er et sted.
Men det er fint.
Der er noget ved det her.
Det fanger zeitgeistens væsen. Ikke sandt?
Ja, se på staklen. Sidder fast i pigtråden.
- Hvad leder du efter? - Min kunstneridentitet.
- Hvordan går det? - Hej.
Nå, hvad er din analyse?
De er fantastiske. Men hvad ved jeg?
Tove, du er en lysende kunstner. Det ved du.
- Sam, din skål. - Tak, min ven.
- Hej. - Du kan måske huske Tuulikki.
Hej.
Maya siger, det var svært at overtale dig til at komme.
Jeg har været lidt af en eremit på det sidste. Der er så meget arbejde.
Min bror Lasse hjælper mig lige nu.
- Tænk, han arbejder med serier. - Det vidste han heller ikke.
De er stærke.
De har sådan en... yty.
Hvad siger du, Tuulikki?
Du kan måske vise os alle de spændende steder ved Rive Gauche?
Det kan jeg da.
Tove.
Godt at se dig.
- Det her er Coco. - En fornøjelse.
Vil du sidde hos os?
Måske senere.
Vinaigrette!
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre.
Det var virkelig ulækkert.
Hej. Vi går videre. Skal du med?
- Jeg tror, jeg bliver her lidt endnu. - Fint.
Vi ses senere.
Jeg foreslår, at vi fortsætter aftenen hos mig. Ikke?
- Jo. - Hvorfor ikke.
- Jeg tror nok, at jeg skal gå hjem. - Nej, Tove. Gå ikke.
- Tove, bliv lidt længere. - Farvel.
Tove!
Tove...
Når du nu er kommet hele den lange vej
så synes jeg, at vi lige så godt kan omgås lidt.
- Hvad med din veninde? - Hvem?
Er du lykkelig?
Jeg bliver glad af at se dig.
Vidste du altid, at du ville lave teater?
Nej. Først ville jeg skabe film.
- Så blev det teater? - Så blev det teater.
Jeg ved ikke, hvad jeg vil lave.
Serier. Teater.
Skrive. Male. Jeg vil lave alt.
Men så gør det.
Jeg elsker dig.
Jeg har aldrig elsket nogen, som jeg elsker dig.
Jeg elsker Paris.
Du godeste, hvor jeg elsker Paris.
Må jeg slippe dig ud i naturen igen?
Nu forstår jeg ikke.
Ud i naturen, hvor smukke drager bor.
Hvad prøver du at sige?
Farvel.
Tove.
Gå ikke.
Tove, du går ingen steder!
Du har fundet mere.
Jeg elskede at stå model for ham.
Han var så koncentreret.
Jeg var altid bange for, at du frøs.
Det gjorde jeg også.
Jeg tager gerne det her, hvis jeg må.
Jeg vidste, du ville tage det.
- Han ville have, du skulle have det. - Hvad er det?
Se efter.
DET SVENSKE TEATER
Hej. Tak, fordi du kom.
- Tak, fordi du åbner for mig. - Undskyld.
Kom ind.
Tak. Slå dig ned.
Du maler.
Det er ikke færdigt.
- Hvad hedder det? - 'Nybegynderen.'
Og så tog hun Mumitrolden i hånden
og trådte ind i det himmelblå rum.
- Hvor er vi? - Det ved jeg ikke.
Og der i dalen boede de så hele deres liv.
Undtagen et par gange, når de var ude at rejse.
TOVE MALEDE HELE SIT LIV OG SKREV FLERE ROMANER
HUN OG TUULIKKI VAR SAMMEN INDTIL TOVES DØD I 2001
VMCA FORTRØD, AT HUN IKKE GENGÆLDTE TOVES KÆRLIGHED
Tekst: Anna Rask Iyuno Media Group