Vi brukte hele dagen og måtte lete mye på nettet,
men med dette bildet fant vi den ekte Mason Briggs.
-Vi kan bruke hans andre navn. -Albert Hughes.
Eller Bokånden.
Så fyren på Briggs-boka er den samme som i gnisten.
Hvorfor brukte han falskt navn?
Før sin død var han familieadvokat.
Som må ha skrevet krim på fritida.
-Watson, ta av kjelen. -Nei.
-Hvorfor er du så tverr? -Jeg vet du sa til Emma at du levde.
Jeg så det i den merkelige boka om livene våre.
-Er ikke Emma Sherlocks husholderske? -Ja.
En ansatt visste at den store Sherlock levde,
men hennes følgesvenn visste det ikke.
Watson, ikke gjør dette. Vi er i en saks kvaler.
Følgesvenn? Kvaler? De krangler rart.
Det er det samme med saken.
Nettopp. Det ville ha vært uklokt å si hvor jeg var
-etter det som skjedde sist. -Jeg gjorde én feil.
Du lekket til en informant.
Han lurte oss begge.
Moriartys menn måtte ikke finne meg.
Vi legger fortida bak oss og drikker te.
Nei! Ikke mer te. Ikke mer hjelp.
Ikke mer vennskap.
Du trenger meg visst ikke,
så denne saken løser du alene.
Vent! Dr. Watson!
Joan!
Hun er borte.
Bokånden
Kanskje hun måtte lette på trykket.
Ja. Sikkert tøft å oppdage at du er oppdiktet.
Jeg gjorde det beste. Hvordan vil hun klare seg i denne rare verdenen?
Watson er ikke flink til å være usynlig. Hun er så pratsom.
Hun er snart tilbake.
Som alle gode detektiver vet,
når det er ting du ikke kan kontrollere, så fokuser på saken.
Hei.
Hei, Ms. Reyna.
-Drikker dere te? -Det er ei ny greie.
-Noe gammeldags. -Ok.
Vi bør sette i gang.
Ja. Vi ses på skolen i morgen, Ruben.
Hei. Jeg vet du ikke vil gå inn i politikk,
men har du tenkt på hvor gøy det kan bli?
Det høres ikke gøy ut.
Kom igjen. Løse problemer, gjøre skolen bedre for alle?
Beklager, Chevon, svaret er nei.
Greit.
Du gir ikke opp?
Jeg trodde hun skulle ut med læreren deres.
Hei, mamma. Du er tidlig hjemme.
Skulle du ikke ut med Mr. Saunders?
Ja, men han måtte avlyse for å rette prøver.
Lærernes glamorøse verden.
En falsk unnskyldning.
Prøveretting er en god unnskyldning for å avlyse en date.
Den er perfekt. Du må oppleve ting selv.
Han jobber hardt. Tja. Det blir andre dater.
-Ja. -Hvis han ikke må rette prøver igjen.
Kvinner går rart kledd i disse dager.
Mr. Saunders.
Når får vi karakterer på de siste prøvene?
Kanskje i morgen. Jeg har ikke fått rettet dem.
Jeg hater å vente.
Det er karakterbyggende.
Irriterende. Jeg håpet vi også fikk prøvene tilbake.
Han sa til mamma at han måtte avlyse for å rette prøver.
-Altså... -Han løy til moren din.
-Hvorfor? -Jeg skal spørre ham.
Ikke vis ham kortene dine.
Greit.
-Savner Watson oss? -Hvem vet? Hun var ganske sint.
Og ikke snakk til oss mens andre ser på.
Greit. Det kan være vanskelig å huske at man er usynlig.
LYKKEHJULET
Jeg har sett framtida,
og vet at du kommer tilbake til meg snart.
Hvem der? Kom inn!
Er det noen her?
Du verden.
HALLO
Hallo.
LÆRELAB
-Leter du etter noe? -Rådgiveren ba meg komme hit
-hvis jeg trengte ekstrahjelp. -Curtis?
-Ja. -Jeg er Ms. Fielding.
-Hvordan kan jeg hjelpe deg? -Får jeg denne lydboka?
RIVER LITTLES EVENTYR
Jeg kan ikke hjelpe.
-Å. -Skulle ønske jeg kunne.
Budsjettet ble kuttet. Vi får ikke lydbøker mer.
Kan jeg ikke lytte til boka, tar det evigheter å lese den.
Jeg er lei for det.
Jeg prøvde å ta det opp med ledelsen, men lyktes ikke.
Ikke tenk på det. Takk.
-Hei, Jake! -Hei.
Får du ekstrahjelp?
Nei. Feil rom. Jeg må sove mer. Hva skjer?
-Se de nye skoene mine. -Utrolige.
Forhåpentligvis hjelper de deg med å score.
-Jeg har scoret mer enn deg denne uka. -Særlig.
Jeg gjorde research
om perioden Albert Hughes skrev som Mason Briggs.
1950- og 1960-tallet virker fascinerende.
Vet du hvem som ville ha elsket det?
Watson. Du snakker mye om henne.
Hun er min nærmeste fortrolige.
Du fikk henne til å tro du var død. Jeg ville også ha vært sint.
Jeg hadde mine grunner, men de virker mindre viktige nå som hun er borte.
Hva er Curtis' favorittis?
Han stiller ikke med deg om du gir ham "rocky road".
Skjønner.
"Rocky road" høres ikke ut som mat.
-Har noen sett vesten min? -Nei.
Nok en sak å etterforske.
Det er favorittvesten min.
Donna, hvis du vil løse saken,
legg følelsene til siden og la fakta lede deg.
Hvorfor er det en sak? Ikke alt er et mysterium.
Tull. Saker har blitt skapt ut av mindre.
Det første først. Beskriv vesten.
Den er svart, med to lommer foran, en glidelås og...
-En sebra bak? -Ja, hvordan visste du det?
Den unge jenta går med den.
Sloane. Den nye jenta stjal vesten.
Enkel sak. Nå uroer jeg meg for Watson igjen.
-At hun kunne. -Jeg var snill mot henne.
-Donna, vent. -Du, Sloane.
-Det er vesten min. -Nei. Alle har en slik vest.
Jeg vet den er min.
Der er det en pastaflekk da jeg ikke tok den av til middag,
selv om mamma ba meg om det.
Min feil. Unnskyld.
Ses.
Bra avhør,
men svakt at du ikke behersket deg.
Du har rett, Janice.
Det er vår feil.
Men kan dere likevel hjelpe oss?
Familien har eid denne bokhandelen i tiår.
Uten forsikringspengene kan vi ikke reparere skadene.
Jeg forstår. Takk for at du prøver. Og jeg beklager det her forleden.
Det gikk ikke.
Nå har jeg virkelig rotet det til.
Ikke si det. Vi må finne en måte å reparere butikken på.
Kanskje en rik velgjører kan hjelpe familien.
Problemene våre løses ikke ved at rike plutselig dukker opp.
Finner vi manuskriptet, får vi kanskje belønning.
Hvorfor er dere så alvorlige og tankefulle?
Vi prøver å finne ut hvordan vi skal fikse butikken.
Familien min har ikke råd. Vi forårsaket skaden.
Egentlig var det Bokånden som satte fri Frankenstein.
Egentlig.
Vi må også finne Albert Hughes' savnede manuskript.
Jeg kan ikke hjelpe, men jeg kan muntre opp Chevon.
Jeg stiller til valg med deg.
-Seriøst? -Ja.
Ikke bli så gira, ellers skifter jeg mening.
Ok. Jeg er rolig. Men jeg trodde du ikke brydde deg om politikk.
Det er mye på denne skolen som må ordnes.
Nettopp.
Og kanskje er elevrådet eneste måte å hjelpe på.
-Jeg er sjokkert. -Det er flott.
-Tenk på så mye bra vi kan gjøre. -Vi må vinne først.
Vi må gjøre mye for å skaffe deg støtte.
Vi kan klare det.
Og jeg har "rocky road" til deg.
Jeg har prøvd den, og den er herlig.
Det er virkelig kult.
Men la oss tenke på å finne manuskriptet.
Så rart.
Det er Bokånden. Han er tilbake.
Fantastisk. Spøkelset skriver til dere.
"Butikk og mer 545."
-Er det ei gåte? -Hva er mer enn en butikk?
-Et varemagasin? -En butikk med restaurant?
Jeg vet det. Store and More er stedet der folk lagrer ting
nær mammas jobb.
-Hva betyr 545? -Kanskje nummeret til lagerenheten.
Vi er alt et bra lag.
Et spor. Skulle ønske et spøkelse hjalp meg.
Du har Watson. Unnskyld.
Hva venter vi på?
Hva gjør alle menneskene her?
-Vi skal på auksjon. -Auksjon?
De auksjonerer bort enhetene som ikke har betalt.
Som i tv-serien.
Jeg så en episode der noen kjøpte masse gamle jakker.
Jeg så en der de fant et gammelt anker.
Takk, Bokånden.
Manuskriptet må være i en enhet.
Det er som en skattejakt. Og hvem elsket skattejakter?
-Watson har det sikkert bra. -Kanskje.
Hun har forlatt oss, så vi må løse saken selv.
Når vi finner manuskriptet, finner vi Watson.
-Det lover jeg. -Hun vil ikke bli funnet.
Alle følger meg, så går vi gjennom de tilgjengelige enhetene.
Etterpå vil alle kunne by på dem.
Husk, ikke rør. La oss gå.
Denne veien, folkens. Følg meg. Enheter til høyre.
Enheter rett her nede. Der borte.
Fem-én-åtte-åtte. Fem-én-åtte-sju.
Enhetene har fire tall, men i Bokåndens spor var det tre.
Han må ha en grunn. Vi leter videre.
Hvorfor har folk så mye skrot?
Skrot for en er en skatt for en annen.
Skulle ønske jeg hadde en slik å ha Donnas klær i.
Jeg vil aldri eie mer enn jeg får inn på et rom.
Tenk å dele det rommet med Donna.
Her borte!
Se. Kassene.
-Jusbøker. -Her står det "Klientmapper".
KLIENTMAPPER - F
-En advokat. -Spor kan være overveldende.
Hvordan vet vi at det er Alberts?
Se juridikumvitnemålet med navnet "Albert Hughes".
THOMPSON UNIVERSITET
Fantastisk, Curtis.
Vi må vinne denne enheten.
Ubegripelig. Det er enhet 5183, men Bokåndens spor var 545.
Ja. Det rimer ikke.
Men Bokånden fikk oss hit.
Enig. Manuskriptet må være her inne.
-Ikke rør noe. -Unnskyld.
Dere får ikke være der inne.
Få alle pengene dere har.
Ikke nestleder ennå, men sjefete.
Jeg bidrar gjerne.
-Den kan vi nok ikke bruke. -Nettopp. Annet land.
Med pengene mine har vi $ 35 og...
-...fem cent. -Jøss.
Dere kan kjøpe bygningen.
-Ikke i denne byen. -Tidene er forandret.
-Er det nok? -Enhet 5180 først.
Budrunden begynner på $ 100.
Vi er ute.
-Ett hundre. -Jeg har $ 100. Flere?
Ett hundre første gang, andre gang.
Solgt for $ 100. Kos dere.
-Ja! -Neste enhet er 5183.
Det er den. Kanskje vinneren lar oss se oss rundt.
God idé.
-Budrunden starter på $ 100. -Ett hundre!
Ett tjuefem!
Jeg har 125.
Hun solgte oss steinen til Frankensteins monster.
-Lydia. -Hva gjør hun her?
-Ett femti. -Jeg har 150!
-To hundre. -Jeg har 200.
-To femti. -Jeg har 250!
-Tre hundre. -Tre hundre, første gang!
Andre gang! Noen andre?
Solgt for $ 300.
Hei, Lydia, fra Lykkehjulet.
Å, Ruben. Jeg husker deg. Fra Village Books.
Ja. Kan vi se gjennom enheten du vant?
-Den tilhørte en venn. -Jeg skulle gjerne ha hjulpet.
Men jeg er trofast mot ånden som kontaktet meg
i håp om å kjøpe enhet 5183.
Vent. Ba et spøkelse deg om å komme hit?
Ja. Denne ånden foretrekker å skrive beskjeder til meg.
-Et spøkelse som skriver til deg? -Ja.
Unnskyld. Må løpe.
-Ikke til å tro. -Er det Bokånden?
Hvor mange andre spøkelser skriver meldinger?
Ja, det er Bokånden.
\Jeg er ulykkelig. Hvorfor ventet jeg ikke dette?
Ingen av oss gjorde det.
Jeg tenker ikke bra uten vennen min.
Hvorfor sendte Bokånden Lydia til Store and More?
Kanskje var vi for sene.
Vi må dra til Lydia. Det er noe som ikke stemmer.
Som Shirl alltid sier, la sakens fakta lede deg.
Jeg sier det med større preg.
Ånden sendte oss til Store and More av en grunn.
Vi må finne ut hva det er.
LYKKEHJULET
-Jeg visste dere kom tilbake. -Fordi du er synsk?
Ja, og dere ville se gjennom samme lagerenhet som meg.
Fortell mer om spøkelset
-som sendte deg dit. -Det et stygt ord.
-Jeg foretrekker ånd. -Jeg foretrekker Bokånd.
Bokånd. Jeg liker det.
Uansett hva åndene kaller meg, svarer jeg.
Fant du noe interessant i lagerenheten?
-Hva mener du? -Viktige dokumenter eller manuskripter?
Nei, men en refusjon for lagerenheten ville ha vært fint.
Så ingenting.
Hvorfor er dere her? Hvorfor spørre om et manuskript?
-Ingen grunn. -Jeg vet hva som foregår.
-Vet du? -Dere snakker med ånder, som meg.
-Ikke helt. -Vi leser dem.
Lang historie.
-Denne minner meg om noe. -Ikke rør.
-Åndene? -Drikker du te?
Chevon, det er ikke tid for te.
Jeg liker den ikke, men ånden insisterte.
Vent litt. Liker ånden din Earl Grey te?
Ja. Med sitron. Hvordan visste du det?
-Ta den opp. -Sikker?
Ånden er tilbake fra lagerenheten.
-Vi vet nok hvem ånden er. -Hvem da?
Du ville ikke ha trodd det om jeg sa det.
Vi vet du er der inne, Watson. Åpne.
Watson.
Sherlock.
Hvordan kom du deg hit?
Det var elementært, kjære Donna.
Jeg måtte bevise min egenverdi og løse saken selv.
Jeg ante ikke hvor jeg skulle starte, siden jeg er usynlig.
For å finne det bortkomne manuskriptet
måtte jeg finne noen som trodde på det overnaturlige,
noen som ikke ble sjokkert når jeg flyttet ting
eller skrev meldinger, som spøkelset deres.
Jeg fant visittkortet hennes i boka di med spor.
Hvordan kom du deg til lagerenheten?
Vi så gjennom alle offentlige dokumenter om Albert Hughes.
Det førte oss til en sekretær av ham
som hadde fått beskjed om at hun måtte fjerne ting fra en enhet
med noen av sjefens ting. Ellers ble de auksjonert bort.
Dette var sjansen vi trengte.
Vi bestemte oss for å prøve lykken på Store and More.
Du klarte det.
Unnskyld for hvordan jeg dro.
Jeg burde be om unnskyldning.
Jeg burde ha sagt at jeg ikke var død.
Jeg savnet deg og sakene våre.
Jeg trodde at min beste venn var borte for alltid.
Fint at vi er forsont, men, dr. Watson, fant du manuskriptet?
Nei. Men... det er noe.
En metallkiste, men med kodelås.
Jeg har prøvd Alberts bursdag,
og tallene i gata der advokatfirmaet lå,
men jeg har ikke klart å åpne den.
Prøv 545.
Fem, fire, fem.
-En skrivemaskin og en eske papir. -Er det alt?
Jeg trodde Bokånden ledet oss til et manuskript.
Nært. Han må ha skrevet manuskriptet med skrivemaskinen.
Bokånden ville at vi skulle finne dette.
Enig. Alt skjer av en grunn.
Ja. Hva annet kan skrives på en skrivemaskin?
En kvittering. Korrespondanse.
Et hemmelig brev.
-Se. -Hva ser jeg på?
Dette er brevet vi fant på bestemors rom,
og dette er brevet jeg skrev nå.
"U"-en heller med nøyaktig samme vinkel i begge brev.
De er identiske ned til minste detalj.
Mason Briggs skrev dette brevet til bestemor.
Tekst: Jon Ivar Sæterbø