ואוו. ציוד הריגול משנות ה-50 מגניב מאוד.
המון טביעות אצבעות, אבל איש לא קנה את הספר הזה.
אנשים מתנהגים כאילו המקום הזה הוא ספרייה.
אפשר להפסיק עם השטויות בבקשה? פרנק עלול להגיע בכל רגע נתון.
שני לקוחות מתווכחים בשאלה איזה ספר לקנות כמתנה.
הם צמצמו את האפשרויות לספר על ספרות מודרנית
ולספר על ארכיטקטורה במאה ה-20. איך הם יחליטו?
קרטיס, באמת, תפסיק.
בסדר, קראתי את השיר 1,000 פעמים
ולא כתוב שנהג המונית הוא מרגל.
אני לא מבין. פרנק שוחרר מהשיר,
אז למה זה לא כתוב שם? -כי מרגל
לא מודה שהוא מרגל.
אנחנו חייבים להחזיר את כל זה לפני שהוא ישים לב שזה נעלם.
אסור היה לנו לקחת את זה מלכתחילה.
איך נחזיר את זה אם פרנק תמיד שם?
אני אפתור את זה.
יש לי רעיון.
פרנק. היי.
בוקר טוב, רובן.
קמת מוקדם. ישנת טוב?
כבר היו לי לילות שינה מוצלחים מזה.
כשאני צריך להתעורר, טיול בוקר זריז עוזר לי.
לך, אני אשמור על המונית.
זה לא ישנה.
מישהו כבר פרץ וגנב את הדברים שלי.
אוי, לא.
מה לקחו? -תיק.
תיק. זה נורא.
מה היה בתיק? -בגדים להחלפה.
אבל אין לי מושג מתי סחבו אותו.
פקחתי עין על המונית היטב.
כן, זה מוזר. הסמטה הזו בטוחה לרוב.
זה לא נורא.
כדאי שאלך להתכונן ללימודים.
כדאי לך להיות זהיר.
מתברר שהסמטה לא בטוחה כמו שחשבת.
אהיה זהיר.
- ספרי רפאים -
תשמעו, הוא שיקר ואמר שהיו בתיק בגדים להחלפה.
בכל אופן, אני די בטוח שהוא לא חושד בנו.
מה?
רובן, הוא מרגל.
אם הוא לא מרגל גרוע, במי עוד הוא יכול לחשוד?
טיעון מצוין. עכשיו אני כבר לא בטוח.
ולא החזרת את התיק למונית?
איך יכולתי? הוא היה שם כל הזמן.
אוי, לא. מה אם הוא יבוא לחפש אותו?
אין מצב. אני לא רוצה אותו. -אל תביטו בי.
אני אקח אותו. תירגעו. תשמעו, רק צריך להיזהר מפרנק
עד שנצליח להחזיר את זה למונית.
עבודה טובה, רובן.
בסדר, אני כבר חוזר. תתחילו לקרוא בבקשה את הפרק הבא.
איזה ציון קיבלת? -100.
אבל לך הוא לא אמר "עבודה טובה". -די ברור שעשיתי עבודה טובה. למה?
איזה ציון אתה קיבלת? -הוא נתן לי 90. זה מוזר.
רוב האנשים היו מרוצים.
כן, אם זה היה מגיע לי. אני תמיד מקבל 80 בשיעור הזה.
אז מה?
אז אני חושב שהוא מעניק לי יחס מיוחד כי הוא דלוק על אימא שלי.
אתה לא חושב שאתה מנתח את זה קצת יותר מדי?
כן. אולי את צודקת.
אלא אם לא.
- ליאנה למזכירות -
אחי, מה אתה עושה? -עוזר לחברה.
חברה שרוצה לחסל את קבוצת הכדורסל?
תשמע, אני לא מסכים עם כל מה ששבון אמרה בנאום שלה,
אבל פגיעה בפוסטרים שלה אינה התשובה הנכונה.
אנשים כעסו מאוד. -ראית מי הוריד את הפוסטר?
לא, אחי.
אני צריך ללכת. אאחר לאוטובוס. להתראות.
- שבון לנשיאות -
- אירועים קהילתיים בעיר -
נו? מה נעשה בערב הבנות?
אימא, אני מצטערת. הייתי עסוק מאוד, שכחתי מזה לגמרי.
זה בסדר. בואי נאלתר. יש לך רעיון?
- הקראת שירה -
האמת היא שאני יודעת בדיוק מה נוכל לעשות אחר כך.
באמת? כולי אוזן.
קוואמי אלכסנדר המשורר עורך הקראה בבית קפה במרכז העיר.
מעולה. אני יודעת איפה זה.
זה ליד קפה אנג'ליני, המקום האהוב עלייך.
הלזניה הטובה בעולם.
בסדר, אני בעניין. בואי נלך להתכונן.
אני שמחה שאנחנו זוכות לבלות זמן איכות יחד.
רק שתינו.
והחברים שלך.
רובן, שבון.
יש לי עוד שאלה אחת אליך
ואז ניתן לקהל לשאול שאלות.
מה הכי קשה בכתיבה?
ההתחלה.
בעצם, הסיום.
בעצם הכול קשה, אם חושבים על זה.
נכון מאוד. אני רוצה לתת לקהל לשאול שאלות.
כן.
קוואמי, היי.
אני אוהבת את השיר שלך, "אודה לנהג מונית", תוכל לספר לי עליו?
האמת היא שכתבתי אותו כמחווה לסופר האהוב עליי, מייסון בריגס.
מייסון בריגס, הוא כתב את הספר שראינו בניצוץ.
מייסון בריגס. הוא סופר ספרי הבלשים משנות ה-50, נכון?
כן. נהג המונית בשיר
הוא דמות משנה בספרים.
הוא עוזר לאוון קווין, הבלש, בחקירות שלו.
הרגשתי שמגיע לו שיר משלו.
כן, את, בשורה השלישית.
היי, מצטערת. נחזור לשיר.
למה התכוונת כשכתבת, "חצאיות הארגמן בחלון"?
בשירה, לפעמים נכנסים מתחת למילים כדי לגלות את המשמעות.
חצאית אינה תמיד חצאית.
במקרה הזה היה מדובר במפה אדומה במסעדה.
המקומות בשיר שאובים ישירות מהספרים של מייסון.
כדאי לכם לקרוא אותם. -אנחנו נקרא.
עוד שאלה אחת לגבי השיר האחרון. האם פרנק... כלומר נהג המונית,
הוא בחור טוב או רע?
אין בדיוק טובים ורעים בעולמו של מייסון בריגס.
רק אנשים שעושים דברים מסיבות שונות.
אני חושב שכמו באומנות באופן כללי,
התשובה היא בעין הקורא, זה עניין של נקודת מבט,
של האופן שאתה תופס דברים. זה עונה על השאלה שלך?
לא בדיוק, אבל תודה.
בסדר, בואו נמשיך עם... כן, את, בשורה השלישית.
בסדר, אז פרנק הוא משיר,
אבל הוא גם מכמה ספרים של מייסון בריגס...
ואין לנו מושג אם הוא טוב או רע.
אבל יש דבר אחד שאנחנו יודעים.
הוא נעלם.
רובן ושבון נראים נחמדים.
אני שמחה שאת מבלה עם קרטיס ועם החברים שלו.
הם חברים גם שלי, אימא.
אני יודעת, הם פשוט מבוגרים יותר.
הם לא מבוגרים בהרבה. חוץ מזה, אני בוגרת לגילי.
זה נכון. היו לכם שאלות רבות לגבי השיר.
מה העניין?
אין עניין. כולנו פשוט חיבבנו אותו מאוד.
לא היה לי מושג שהוא נכתב בהשראת הספרים של מייסון בריגס.
גם לי.
אני חושבת שאקרא אותם. אתחיל הערב.
הם טובים מאוד, אבל זה מפתיע אותי קצת.
לא ידעתי שאת אוהבת ספרי תעלומה. -אני מתה עליהם.
אני אפילו לא רעה בפתרון תעלומות. -כן?
אז מה טוב לדעתך?
למה את קוראת את התפריט בכלל? את יודעת שאת רוצה לזניה.
היא באמת מדהימה.
הספקתן להציץ בתפריט?
אשמח אם תספרי לי על מנת הפסטה ספיישל.
הערב יש לנו ריגטוני רסטיקה, מוקפץ עם נקניקייה,
עוף, עגבניות מיובשות ואספרגוס ברוטב שמנת ושום.
זה נשמע מעולה. אקח את זה. -בסדר.
דונה, כרגיל, נכון?
- סי = 2 2 = אס -
דונה?
סליחה, נפל לי משהו.
אקח מרק מינסטרונה.
מה? הרגע דיברת על כמה שהלזניה טעימה.
כן, אבל זה לוקח המון זמן.
דונה, יש לנו המון זמן. תאכלי לזניה. זו המנה האהובה עלייך.
אני יודעת, פשוט כבר לא מתחשק לי.
אני רוצה מאוד מרק.
מרק.
סי שווה שתיים, שתיים שווה אס.
סופר הרפאים נותן לנו עכשיו משוואת מתמטיות?
אין לי מושג מה זה אומר.
אנחנו עוד נגלה. בינתיים, ערכתי מחקר לגבי מייסון בריגס.
זו הפעם השלישית שהשם שלו צץ. בטוח שהוא קשור לתעלומה.
לפי המאמר הזה "מייסון בריגס גר באריזונה
וכתב ספרי בלשות משנות ה-50 ועד שנות ה-60".
אז הוא נעלם והפסיק לכתוב לגמרי.
זה לא מסתורי בכלל.
זה מעניין מאוד, אבל אנחנו צריכים עדיין למצוא את פרנק.
השאלה היא איך.
רובן? מה זה?
זה... שום דבר.
אתה מנסה להסתיר ממני ציון רע?
קיבלת 100. למה קימטת את זה?
ראיתי את מר סונדרס בחנות הספרים לא מזמן.
אני חושב שהוא מעניק לי יחס מיוחד כי הוא דלוק עלייך.
למרות שעכשיו, כשאני אומר את זה בקול רם, זה נשמע מטופש קצת.
אני לא חושבת שאתה זוכה ליחס מיוחד.
אבל מר סונדרס באמת בא והזמין אותי להופעה.
הוא הזמין אותך לדייט?
לא, זה לא דייט. אנחנו חברים ותיקים
ומדובר בלהקה ששנינו אהבנו בילדות.
מוזר, אבל בסדר.
אז את באמת לא חושבת שהוא מעניק לי יחס מיוחד?
באמת. אני חושבת שאתה חרוץ ונבון.
תודה, אימא.
ציון 100.
ואוו.
היי, אחי. רוצה לשחק כדורסל אחרי בית הספר?
אני לא יכול, מצטער. אתה יכול להחזיק את זה לרגע? תודה.
תודה, אחי. -בסדר.
להתראות. -ביי.
הינה אתם. תשמעו, חדשות טובות. אני חושב שפתרתי את הרמז של סופר הרפאים.
חשבתי שאתה שונא מתמטיקה.
זו לא משוואה מתמטית. אני חושב שזה מעין צופן.
מכיוון שפרנק הוא מרגל, אולי הוא יוכל לעזור לנו לפענח אותו.
עבודה טובה. נבקש ממנו כשנמצא אותו.
בקשר לזה, יש לי רעיון.
אני חושבת שכדאי שנעקוב אחרי המסלול של פרנק כדי למצוא אותו.
איזה מסלול?
השיר מתאר את כל מה שפרנק רואה במהלך היום שלו.
מכיוון שהוא לא יודע שהוא משיר, הוא בטח נוהג
ומנסה להגיע לכל המקומות האלה.
- "אודה לנהג מונית" מאת קוואמי אלכסנדר -
אבל השיר לא מתרחש בעיר שלנו.
הוא חייב לנסות בכל זאת. זו האפשרות היחידה שלו.
קחו לדוגמה את המשפט הזה, "היה פעם מקום בפינה ששמו 'אטה מיי'
שבו נהגו המתחזים לאכול".
אולי "מקום בפינה" זה מזנון.
זו הסיבה שהוא רצה ללכת למזנון אתמול.
אז מה תהיה התחנה הבאה במסלול שלו?
"זה היה כמו מגרש חנייה למעלה".
יש מאות מגרשי חנייה בעיר.
אז חניון? -לא, תמשיכו לקרוא.
"כי דוברה גדולה וישנה למטה לקחה את הזמן".
דוברה? זאת אומרת סירה? -זה היה כמו מגרש חנייה
כי התנועה עצרה בזמן שסירה חלפה למטה.
הוא מדבר על גשר.
בטוח. ויש את הגשר המתרומם מעל נהר ספרוס. אולי הוא נסע לשם.
יש רק דרך אחת לגלות.
הינה הוא.
פרנק! חכה!
הגענו מאוחר מדי.
הוא השאיר קלף במזנון, אולי הוא השאיר כאן משהו אחר.
תראו!
הוא השאיר כאן קלף נוסף?
קשה לי להאמין שזה היה בטעות. -זה לא הגיוני.
זה ארבע תלתן. מעניין מה זה אומר.
כבר מאוחר. בואו נמשיך מחר. בואו.
היי, אימא. -היי.
אימא, ראית את ספר המתמטיקה שלי?
אני לא יודעת. תבדקי במקום שהשארת אותו.
בסדר, הייתי שמחה לעזרה.
מה הקטע של אימא? היא נראית כעוסה.
אני לא יודעת. היא תמיד כך לפני שאנחנו עוברים אל אבא.
אוי, לא. שכחתי לגמרי שאנחנו חוזרים אל אבא הערב.
אבל אנחנו נוסעים בכל יום חמישי.
פשוט שכחתי. בסדר? אולי כדאי שאארוז את הדברים שלי.
מה אתה עושה? -שום דבר.
ידעתי. הן זהות.
שבון שלחה לי הודעה. היא חושבת שהיא יודעת לאן מועדות פניו של פרנק. בוא.
- פסטיבל פילם נואר -
למה את בטוחה כל כך שלכאן מועדות פניו?
השיר הזכיר הצגה כפולה.
בהתחשב בעובדה שפרנק חשב שחמישה מילקשייקים עולים 50 סנט,
תארו לעצמכם איך הוא יגיב למחירים של כרטיסי קולנוע.
אני חושב שפרנק היה כאן.
המטבע הזה קל מאוד.
מגניב. תראה לי. -מה כתוב?
- SH8 T:TQ EOA FOHA -
זה מסר בצופן.
טי נקודתיים טי קיו.
זה כתוב כמו שעה. אולי האותיות הן מספרים.
הרמז של סופר הרפאים. סי שווה שתיים, שתיים שווה אס. זה בטח המפתח.
אבל אין בזה לא אס, לא סי ולא שתיים.
אני יודעת מה נעשה הערב.
דונה, מה את עושה? תשאירי את זה במקום שמצאנו את זה.
הוא השאיר את זה כאן למישהו. אם ניקח את זה, הוא ידע שלקחנו
ואז הוא יפסיק להשאיר מסרים. -בסדר, אתם צודקים.
- ספרים בווילג' -
אימא, למה את בבית?
חשבתי שאת אמורה לצאת עם מר סונדרס.
חשבתי על זה, אבל הרגשתי שזה לא נכון, אז ביטלתי.
אני חושבת שקיבלתי החלטה נכונה. לא יכולתי ללבוש את זה להופעה.
אני לא מבין. חשבתי שאתם הולכים כידידים.
עדיף כך. תאמין לי.
כלומר, הוא אומנם היה ידיד שלי בתיכון, אבל עכשיו הוא המורה שלך.
אני חושבת שכדאי שאתרחק מהעניין. -את דלוקה על מר סונדרס?
מה? לא.
כלומר, בסדר.
הייתי דלוקה עליו בתיכון... -בסדר, אימא.
אבל זה היה לפני נצח. אלוהים, אפילו להודות בפניך מוזר מאוד.
באמת, זו הייתה החלטה נכונה.
בסדר. -בסדר.
דונה, מה את עושה כאן? את אמורה להיות אצל אבא הערב.
האמת היא שביקשתי ממנו לישון כאן הלילה.
הכול בסדר? -בערך.
לא נעים לי שלא זכינו לבלות הרבה יחד אמש.
תשמעי, אני מבינה. את כבר לא ילדה. את מעדיפה לבלות עם החברים שלך.
זה לא נכון.
דונה, תאמיני או לא, הייתי בגילך פעם.
את מתבגרת.
אני עוד לא מבוגרת.
אז פני מקום.
הזמנתי לנו ארוחת ערב. לא סתם ארוחת ערב.
לזניה מקפה אנג'ליני. -הארוחה האהובה עלינו.
חשבתי שנצפה בסרט או משהו.
ומכיוון שאני מתבגרת, את יודעת שאני אוהבת סרטי אימה.
ניסיון יפה.
כדאי שתפתחי.
את תצטרכי גם את כרטיס האשראי שלך. -אני מקווה שהזמנת גם קינוח.
ייתכן שיש טירמיסו בעתיד שלנו.
אתה תלשת את הפוסטרים של שבון.
מה? לא נכון. כבר אמרתי לך שלא.
אל תשקר, ג'ייק, אני יודע שעשית את זה.
איך ידעת?
דאג סיפר לך, מה?
זה לא משנה. פשוט תגיד לי.
בסדר, שיהיה. כמה בחורים התרגזו מאוד כשהיא ניסתה לפגוע בתקציב
של הקבוצה.
אני מצטער. אני יודע שזה לא היה בסדר.
אתה צריך לתקן את זה.
אם סי שווה שתיים ושתיים שווה אס, מבחינה מתמטית, סי שווה אס.
זה עוזר? -לא ממש.
כואב לי הראש.
אפשר לעשות הפסקה ולדבר על משהו אחר?
סוף כל סוף מכרתי את כל השוקולדים לכיתת האו"ם.
ואוו, מזל טוב.
למרבה הפלא, קבוצת הכדורסל קנתה את כולם.
חשבתי שהם אלה שתלשו את הפוסטרים של מסע הבחירות שלך.
גם אני חשבתי. אבל קרטיס אמר שהם בחורים טובים. נראה שהוא צודק.
פתרתי את זה. עליתי על זה. תראו.
חשבתי שאם סי שווה שתיים אז בי שווה אחת ו-איי שווה אפס.
בסדר, זה הגיוני. -אז יש שני טורים, נכון?
בסדר. -ואז התחלתי למלא אותם.
בצד שמאל איי עד זי ואפס עד תשע.
בצד ימין אפס עד תשע ואז איי עד זי. ותראו.
שתיים שווה אס. בדיוק כמו ברמז של סופר הרפאים.
קרטיס, אתה גאון. -אני יודע.
אז למה אתה מחכה? תתחיל לתרגם את ההודעה.
אף, אר, איי, שלוש, שלוש, אפס,
או, איי, קיי, פי, איי, אר, קיי.
יום שישי, 15:30, אוק פארק.
היום יום שישי.
והשעה עכשיו היא 15:15. זה אומר...
איך מצאתם אותי, ילדים?
מצאנו את המטבע שהשארת ליד אולם הקולנוע.
לא השארתי אותו, השאירו לי אותו.
אם הוא לא השאיר אותו, זה אומר שדמות אחרת יצאה מהשיר
ועכשיו היא משוטטת בעיר. -כן, אבל מי זה?
המשפט האחרון בשיר, הבחור במגבעת.
זה אוון קווין, הבלש.
איך אתם מכירים את אוון?
אנחנו לא מכירים אותו, אבל איתו ניסית ליצור קשר
מלכתחילה, נכון?
ניסיתי להגיד לו שאני בסכנה.
אני לא יודע מה קורה כאן ובמי אני יכול לבטוח,
אבל העולם הזה הפוך לגמרי.
איך אמרת לו את כל זה בקלפים?
דיו בלתי נראית.
ברור. זו הסיבה שלא ראינו את זה. לא היה לנו את הפנס המיוחד.
היי, איך פיצחת את הצופן מהר כל כך? זה היה קשה.
זו בכלל לא טבעת נישואים. זו טבעת לפענוח צופן, נכון?
זה טוב מפרנק. ס"ר רצה שנדבר עם הבלש.
לאוון בטח יש רמז בשבילנו.
כן, אולי רמז לזהות של סופר הרפאים.
הם נעלמו.
- צלילי העיר, אוסף של שירים אורבניים -
הם חזרו לספר. -ברור.
זוכרים את סוף השיר? "לא יכול לאסוף עוד לקוחות היום.
עליי לפגוש אדם במגבעת. החקירה נסגרה".
פרנק פגש את אוון, האיש במגבעת,
הם הגיעו לסוף השיר ועכשיו חזרו לספר.
החקירה סגורה.
איך ייתכן שהחקירה נסגרה? לא התקדמנו בכלל.
למה סופר הרפאים שחרר את השיר הזה מלכתחילה?
סתם התרוצצנו בכל העיר לכל מקום שהופיע בשיר.
איזה בזבוז זמן.
רק רגע.
"אנחנו מכנים את זה 'הפלאזה' בגלל המזרקה
ובגלל עץ האלון שבמרכז עולמה.
הדגלים הלבנים והכחולים".
זה תיאור של המקום שאנחנו עומדים בו ברגע זה ממש.
מה את אומרת? שמייסון בריגס כתב על המקום הזה?
חשבתי שהוא לא יצא מאריזונה מעולם.
יש עץ אלון, אבל אני לא רואה דגלים לבנים וכחולים.
שלטי הרחובות! הם לבנים וכחולים. זוכרים מה קוואמי אמר?
לפעמים חצאית היא מפת שולחן. זה עניין של פרשנות.
הוא קרא לשלטי הרחובות דגלים בגלל איך שהם נראו על העמודים.
רק רגע. תקריאי את הקטע על הגשר.
"הוא אמר לי לפנות לעבר מגדל השעון
ולהמשיך לנסוע, מהר".
אני זוכר את מגדל השעון.
ייתכן שזה צירוף מקרים.
בערים רבות יש גשרים עם מגדלי שעון.
זה צירוף מקרים גדול מאוד.
מה עם המזנון?
"הוקם ב-1946 על ידי הרלנד ואטה מיי ויליאמס".
אני לא מאמינה. "המקום בפינה ששמו אטה מיי" הוא המזנון הזה.
מייסון בריגס כתב על העיר שלנו.
הוא לא סתם כתב על העיר שלנו.
מייסון בריגס כתב על השכונה שלנו.
שקעתי לגמרי בעולמו של מייסון בריגס כהכנה לתפקיד הזה.
- מתוך ספרו של מייסון בריגס, אדם ללא עצמות -
קראתי את כל הספרים שלו.
כדאי שתראו את זה. -את כולם?
מרשים. -בסדר, לא את כולם.
השמועה אומרת
שיש כתב יד שלא פורסם מעולם.
לצערי אני לא בלש טוב כמו אוון קווין,
אז הוא טרם נמצא.
אז אם "מסכת הקובלט" לא יצא לאור,
זו הסיבה שלא מצאנו אותו. הוא לא פורסם מעולם.
זה נשמע לי כמו עניין לא גמור.
אז אם מייסון בריגס חי כאן ויש לו כתב יד שלא פורסם מעולם...
מייסון בריגס הוא... סופר הרפאים.
תרגום כתוביות: אסף ראביד