- Ten? - Ne.
Menší s dřevěnou násadou.
Nechápu to.
Proč by T. P. řešil, jakým štětcem maluješ?
Na komodě není. Zkus knihovničku.
Knihovnička.
Počkat. Co když je to úplně jinak?
Co když T. P. nevypouští tvoje malby?
Ale vypustil kouzelný štětec z knihy.
To ne. Cizí štětec bych poznal.
Co když vypadal jako ostatní?
To je fakt.
I když bych to ráda vyřešila, teď musíme do školy.
Můj klon mě na debatě ztrapňuje.
To nevíš. Třeba to není tak zlý.
Proto by studenti měli moci hodnotit učitele.
Protiargument?
Můžu vám dlouze vykládat, proč se Asher mýlí,
nebo můžete ušetřit čas
a věřit mi, protože mám lepší známky než on.
Chevon, to je nepatřičné.
Proč? Zpochybňuju jeho věrohodnost.
Ne. Jsi zlá.
Spíš ty jsi zlý na své známky, lenochu.
To nemyslela vážně.
TAJEMNÝ PISATEL
Super zápas. Roznesli jsme je.
Počkej, Jakeu. Musím se přezout.
Děje se něco?
Celý zápas sis syslil míč.
Prostě mi to tam dneska padalo. Dostaneš šanci příště.
Babička sem kvůli mně jela tři hodiny.
Ani jsem se nedotkl míče. Fakt dík.
Curtisi. Na slovíčko.
Super zápas, co? Asi jsem naházel rekord.
Zopakuj to a v týmu končíš.
Proč se všichni zlobí? Vyhráli jsme.
Vyhrávat musí celý tým.
Dnes jsi nebyl týmový hráč.
Chápu, trenére.
Sobci do týmu nepatří. Příště koukej přihrávat.
Nevím, jestli můžu.
Otázka hodnocení učitelů zakrývá skutečný problém.
Systém známkování je nedostačující.
Třeba pro mě jsou jedničky málo, ale lepší známka není.
Musíme ji dostat pryč.
Odvedu pozornost.
...a možná i v celém školním okrsku.
Dobrý den. Přišel jsem oznámkovat učitele.
Pane Gallaghere, vy umíte algebru vysvětlit,
- takže za jedna. - Co?
Rubene, co to děláš?
To je součást debaty.
- Dobře. - Paní Bouvéová.
Prý jste skvělá, takže za jedna.
Rubene, o co ti jde?
Pane Saundersi...
...jste férový, ale přísný. A to...
To hodnotím za jedna.
Ty ses převlékla?
Jo. To předtím bylo jen divadlo.
Záměrně. Žáci zjevně nejsou na hodnocení učitelů dost zralí.
Zajímavá strategie.
Toto je ale debata, ne divadlo.
Bod pro druhý tým.
Ruben to musí vyřešit, nebo mě trenér vyhodí z týmu.
Ty jo.
Ty jsi fakt čuně.
Já to neudělala.
To ten drak.
Jak otevřel šatník?
Zlobivý drak!
To nic. Asi ses tady sám začal bát.
Jsi na něj moc hodná.
Děti, jsem doma.
Proč je Rocco zalezlý... Co to probůh je?
Hned to uklidím.
Tak proto zalezl. To udělal Rocco?
Jo. Nejspíš.
Nemám na to čas.
Ukliďte to, než přijdu z práce.
Teď jsi z ní přišel.
Jo, mám teď druhou.
Druhou práci?
Tenhle byt není zadarmo.
Nedostals dobrou cenu?
Jo, ale pořád je dražší než ten starý.
Musím běžet. V kuchyni je pizza.
Zbytky zabalte, přijdu pozdě.
- Mám vás rád. - I my tebe.
To je Ruben. „Honem přijďte.“
Říkáš, že ten ztracený štětec může být z knihy?
Jo.
Dává to smysl.
T. P. vždycky vypouští postavy z knih.
Tentokrát je to štětec.
Ale proč lidi vidí, co Ruben namaloval?
Jako s Frankensteinem, lidé viděli druhého netvora...
Protože vznikl v našem světě, tak jako ty malby.
Mrzí mě to. Neměl jsem nic malovat.
Jen jsi chtěl pomáhat. Ani jsi nenamaloval nic pro sebe.
Popravdě, maluju lidi z okolí v obchodě, aby přišli nakupovat.
Ale tvoje máma si myslí, že chodí kvůli webu.
Jo. A na zítra chystá jazzový večer,
kde bude hrát děda.
Když nenamaluju publikum, nikdo nepřijde.
Musíme tu knihu najít.
Počkat! T. P.
„Pošta“?
Někde tady bude nápověda.
Tady.
„Zlatý drak“.
Jako v té nápovědě v barvě.
Pojďte.
Jídlo voní dobře.
ČÍNSKÉ POVĚSTI
- Přejete si? - Rubene, záložka.
Vidím.
Dobrý den, jsem z Village Books.
Je to dědův obchod. Jdeme kvůli tomu, že...
Kvůli tiskové chybě v knihách chybí text.
V té mé chybí kapitola.
Vážně? To je skvělé.
Co? Ne, to je hrůza.
Jasně. Chceme to napravit.
Co je to?
Sbírka modernizovaných čínských pověstí,
ale jedna chybí.
Malia a kouzelný štětec.
Nevíte náhodou, o čem je?
Přímo tuhle neznám.
Ale původní klasickou pověst mi vyprávěli rodiče.
Máte hlad?
- Ano. - Jo.
Kouzelný štětec pak ukradl chamtivý boháč.
Chtěl si namalovat horu ze zlata.
Ale štětec sloužil jen chlapci, že?
Tak chlapce donutil, aby pro něj maloval.
A chlapec mu s úsměvem namaloval horu ze zlata
na opuštěném ostrově uprostřed moře.
Chytré.
Podáš mi knedlíčky?
Boháč zuřil.
„Namaluj mi loď, ať tam můžu.“ Stalo se.
Ale poslal i bouři,
která loď po přistání potopila.
Boháč pak až do konce života zůstal sám se svou horou ze zlata,
za niž si nic nekoupil.
A ten chlapec
žil šťastně až do smrti
a používal štětec správně. Pomáhal chudým.
Děje se něco?
Nelíbilo se vám to?
Ne, je to hezká pověst. Děkujeme.
To ponaučení mám ráda.
- Nebuďte chamtiví. - Přesně.
Mně ale přijde, že to vy už víte.
Promiňte, chutná vám?
Bylo to skvělé.
Kolik vám dlužíme?
Máte to na účet podniku.
Díky, že jste přišli kvůli té knize.
Děkuju. Brzy vám dáme nový výtisk.
Díky.
Takže Ruben použil kouzelný štětec z pověsti.
Jo, a všichni jsme byli jako ten chamtivý boháč.
Využívat ten klon byla chyba.
Ne. Ty za to nemůžeš.
Byla to moje malba. A Donna ani ten byt nechtěla.
Jo, ale ani jsem ho neodmítla.
Není divu, že se to vymstilo.
Tak co teď?
Musíme si přečíst moderní verzi pověsti a hledat nápovědy.
„Není ani nijak zdobený řezbami jako kouzelná hůlka.
Obyčejný štětec.
Pomůže ti oživit čínskou kulturu, malá Malio.“
Konečně usnul.
Spí úplně klidně.
Nenech se zmást. Přinese trable.
Přišel táta.
Ahoj. Vy ještě nespíte?
Chceme ti něco říct.
- Nepočká to do rána? - Ne.
Chceme zpátky do starého bytu.
Nemusíš mít dvě práce. Zbytečně dřeš.
To je hezké, ale musím mít za co se o vás starat.
Potřebujeme tebe.
Promluvím s mámou.
Zařídíme to, ať vás mám o víkendech. Vyřešíme to, ano?
A nenechávejte otevřené moje dveře.
Rocco mi roztrhal polštář a asi mi vlezl do holení.
Vážně? Určitě ne naschvál.
Nevím, co s ním je,
ale ještě chvíli a bude muset k prarodičům.
Cože? To ne.
Zjevně mu chybí pohyb
a být na farmě mu prospěje.
Teď si musím zdřímnout před další směnou. Dobrou noc.
Dobrou.
Jak vlezl k tátovi?
Hele, udělal díru ve zdi.
Pořád je roztomilý?
MALIA A KOUZELNÝ ŠTĚTEC
Čteš si v duchu nahlas?
Bez toho se čte rychleji.
Nečtu.
Chevon, můžeš sem?
Už jdu!
Co je?
Posaď se.
Jaká byla debata?
Ušla.
Nejspíš.
- Ředitelka říkala něco jiného. - Volala vám?
Prý jsi nebyla připravená.
Sáhla jsi k šaškárnám a urazila jsi spolužáka.
Vysvětlím to.
Zjevně sis toho nabrala příliš.
Tak to není.
Pro vlastní dobro
- něčeho necháš. - Cože?
Sama si vyber.
Zvaž to a dej nám vědět.
Tak o co šlo?
Ještěže jsem jim neřekla, že chci jít do školních voleb.
Dále.
Hele, viděls na webu tu pozvánku na jazzový večer?
Co jí říkáš?
Je... dobrá.
Jen dobrá? Ne skvělá? Musí totiž být skvělá.
Lidi přijdou, že jo?
Jestli ne, nebude to chyba webu.
Ale přijdou.
Doufám.
Rozhodně jsi odvedla skvělou práci.
Dobře.
Tak dobrou noc a ještě jednou díky za výpomoc.
Jasně.
- Dobrou noc. - Dobrou.
„Nosila vzácné tenisky, Fej Šen.“
„Létající bůh“.
Z knihy nevyskočil jen štětec,
ale i Ta-ťie, dívka se super teniskami.
- Ta ten štětec ukradla. - Potkal jsem ji v obchodě.
Takže jsi ho nezašantročil.
Ukradla ho ona jako v knize.
Ano. Musíme ji najít,
ale nevím jak.
Pokračujte. Hned se vrátím.
Hele, Jakeu.
Jakeu.
Jakeu. Jakeu!
Úplně jako když se marně hlásíš o míč.
Čau!
Ať se Chevon schová.
Musíš odsud pryč.
Ať to udělá. Půjdu tam tak či tak.
Chevon, schovej se.
Dělej. Přišel tvůj klon.
Co tady děláš?
Včerejšek mě mrzí.
Rodiče nám plány nepřekazí.
Debaty nechám. O nic nejde. Běž domů.
- Ne. Něco musím udělat. - Ne.
Prosím vás o pozornost.
Jsem Chevon Redmondová a kandiduju ve volbách.
To je vše. Děkuju.
Určitě bys byla skvělá předsedkyně.
Rodiče se budou vztekat.
Curtisi, už vím.
Je to jako v té pověsti. Štětec slouží jen mně.
Správně.
Když ho Ta-ťie ukradla, došlo jí, že nefunguje.
A bude tě hledat.
Nachystáme se.
- Boty. To bude ona. - Jdeme na to.
Jsi připravený?
Snad jo.
Neboj se.
Ahoj, vítej ve Village Books.
Přeješ si?
Někoho hledám. Je starý jako vy. Asi tady pracuje.
Ruben. Máš štěstí.
Jo, zrovna je vzadu. Maluje.
Super.
Ahoj.
Ahoj. Holka se super teniskami.
Fej Šen, že jo?
Jo. Dobrá paměť.
Promiň, nevím, jak se jmenuješ.
Já jsem Ruben.
Ta-ťie.
Sháníš nějakou knihu?
Ne.
Bude to znít divně, ale našla jsem tady tenhle štětec.
Násada má jinou barvu.
Co má za lubem?
Připomněl mi tě, protože skvěle maluješ.
Možná je to znamení.
Možná bych ho měla koupit a nechat tě něco namalovat.
Pokud tedy chceš.
Můžu ti i klidně zaplatit.
Ne, to nemusíš. Udělám to.
- Vážně? - Jo.
Snad ví, co dělá.
Tak co bys ráda?
Cíle jsou pro mě hodně důležité
a můj hlavní cíl je bohatství a úspěch.
Dobře.
Tak mohl bys mě namalovat před velkou vilou s trezorem plným peněz?
Jako takovou motivaci.
Smím se už podívat?
Ne, nehýbej se. To je moc důležité.
Chodíš tady do školy?
Ne, jsem jen na návštěvě.
Můžu se už podívat?
Ne, nech mě pracovat.
Bude se ti líbit.
No tak, Rubene. Dělej.
Zvláštní.
Přesně takový štětec jsem tuhle ztratil.
Třeba je to stejná značka.
Rubene, co to děláš?
Rubene?
Tys ten štětec ukradla a přebarvila jsi násadu,
abych to nepoznal.
Tys mě podvedl!
Rubene, dokázals to!
Příběh je zase v knize.
Ale štětec je pořád tady.
A ani se nevrátil na obálku.
Asi tu zůstal, aby Ruben všechno napravil.
Jasně. Ale nic jiného malovat nebudu.
Kde jsou?
Na planetě v daleké galaxii, o které nikdo neví.
Může se tam naučit úplně všechno a říkat to drakovi.
- Fajn? - Fajn.
Ovšem něco o té planetě víme.
Podle domu je obyvatelná. Mám pokračovat?
Ne. Nech si to pro draka.
Jedna rada. Dej pozor, ať má vždy co žvýkat.
Jasně.
- Vím, co chceš říct. - Děkuju.
Už vím, že když potřebuju klon, dělám toho moc.
Tak jo.
Jdeme na to.
Zbavíš mě i tohohle? Za hodinu mám zápas a asi není potřeba.
Jo. A namaluju i váš starý byt.
Díky.
Super zápas, hoši.
Super?
Prohráli jsme. Byl to děs.
To nic.
Jo, byl to děs, ale týmový děs.
Hele.
Zaházíme si?
Jo. Potřebujeme trénovat.
Víš co? Házej ty. Já budu přihrávat.
Fajn.
Letí.
Nechám debat.
A po recitálu i klavíru.
Stačí přestat jen s jedním kroužkem.
Já vím, ale chci kandidovat na studentskou předsedkyni.
Můžu tam hodně prospět
a vím, že si to vyžádá hodně času.
Pak tě plně podporujeme.
Neseď tam, pojď sem.
Pojď!
Strkáš mi nohy před obličej!
Tak uhni.
Vážně vám velký byt nechybí?
Ne. Tohle je pravý domov.
Pojď sem, Rocco.
Budeš zase hodný?
Jen mi nelez do pěny na holení.
Děkuju.
To bylo něco, dědo. Hraješ parádně.
Škoda, že nepřišli.
Můžu za to já. Měl jsem pomáhat.
A tvůj web za to nemůže, je skvělý.
Jen klid, Rubene. I tak to byl krásný večer.
Vážně?
Jistě, víc lidí by bylo fajn, ale...
...vidět, jak tvůj děda hraje...
Tak šťastný nebyl už roky.
Naposledy s babičkou.
Člověku to otevře oči.
Takže štětec se do knihy vrátit nechce?
Ne.
Nechápu to.
Já taky ne.
A pořád nevíme, proč T. P. vybral ten příběh.
Ani kdo to je.
Nemáme namalovat ještě něco?
Uvidíme.
Páni, maluje T. P.
KOBALTOVÁ MASKA
Vrátil se do knihy.
Ten obraz.
„Kobaltová maska“?
Překlad titulků: Ondřej Kavka