Tere, Ruben.
Tere, Lydia. Tänan tulemast. Teised on tagaruumis.
Lähme siis.
Tundsin ette, et helistad täna. - Jah, oled ju ennustaja.
Noh, tegelikult küll.
Tore, et tulid. Meil on sulle tähtsaid küsimusi.
Jummel. Mis siin juhtus?
Meil on käsil...
renoveerimine.
Nii et teil oli mulle küsimusi.
Jah. Kas Rubeni vanaema mainis kummitavast raamatupoest rääkides,
kes siin kummitada võib? - Ei, kahjuks mitte.
Kas aitad välja uurida? Saad temaga rääkida?
Võin kuulata.
Kui vaim minuga rääkida püüab, proovin vestlust pidada.
Tasub silmad avada, sest meie kummitus kirjutab tavaliselt.
Olgu.
Jaa, tunnen ta kohalolu.
Aga ta ei taha minu, vaid teie kaudu rääkida.
Mida peaksime tegema? Oli tore arvata, et meid kummitab mu vanaema, aga...
tema on võõras.
Kahjuks mina ei saa aidata.
Teie kummitus ei puhka, enne kui poolelijäänud asjad lahenevad.
KUMMITUSKIRJANIK
OSTA KÜMME RAAMATUT, SAA JÄRGMINE TASUTA!
Üheksa veel ja järgmine on tasuta.
Kasutan vist ära. Armastan te raamatupoodi.
Nüüd siis kaheksa veel.
Nautige rahvajutte. - Teen seda.
Aitäh. Ilusat päeva.
Tule sisse.
Tere.
Peaksid tuba koristama. - Seda tulidki ütlema?
Rääkisime su vanaisaga, ja kuna meil on remondiga tegemist,
arvasime, et võiksid poes aidata. - Aitan juba.
Noh, rohkem nagu mina lapsena. Võiksid kassat käsitsema õppida.
See oleks päris lahe kogemus. - Ütlesid, et vihkasid seda lapsena.
Jah, aga nüüd tean, kui kasulik see oli.
See õpetas tööeetikat, aja planeerimist, raamatupidamist, suhtlemist...
Ema, lõpeta. Teen seda.
Saan vanaisaga aega veeta.
Pealegi arvan, et sul pole võimalik mu taskurahast rohkem palka maksta.
Poiss...
mul pole võimalik taskurahagi maksta.
Hei, Chevon. Oled kodus? - Tere, ema.
Kõik hästi? Sa ei vastanud sõnumile.
Vabandust. Kirjutasin ajalooreferaati.
Mõtlesin, et võiksime koos sušit sööma minna.
Äkki tellime koju?
Vabandust, pean referaati kirjutama ja debatiks valmistuma.
Ja klaverikontserdiks Schubertit harjutama.
Pean direktrissile Maailmakoolist kirjutama.
Ongi kõik? - Ehk peaksid kohustusi vähendama?
Ei. Saan hakkama. - Kallis, oleme su töökuse üle uhked,
kuid oled liiga palju kohustusi võtnud. Sind on vaid üks.
Saan hakkama. Uskuge mind.
Olgu. Loodetavasti õigustatult.
Ja äkki sööme midagi muud? Suši maitseb kohapeal paremini.
Curtis, pane aken kinni. Külm on.
Ei. Palav on.
Pane mäng vaiksemaks. - See summutab su norskamist.
Ma ei norska. - Sa ei kuule ennast magades.
Aitab. Panen akna kinni. - Ei, mitte mingil...
Hei!
Mis lärm siin käib?
Vabandust, et siin pole eraldi tube nagu ema juures, aga nii ei saa jätkuda.
Üks magab diivanil. Valige ise.
Mitte mina. Mul on homme korvpall.
Käin niigi õpiabis ja kulutan kodutöödele lisaaega.
Tal on õigus. Sobib sulle diivan?
Hea küll.
Saan telekat vaadata.
Ei saa. Uneaeg on.
Kui ebaaus! - Pane mäng kinni.
Kummituskirjanikust oled kuulnud? - Ei, ta on vaikne. Kes ta ka poleks.
Tundmatu kummitus. - Ikka veel katki? Juba kuu aega lekib.
Keegi võib komistada. - Õpilasesinduses saaksid vea parandada.
Tahaksin kandideerida, aga mul on liiga palju tegemist.
KANDIDEERI HAMMETTI ÕPILASESINDUSSE
Vanemate meelest rabelen liialt.
Nad ei tea isegi...
Kummituskirjaniku aeg. - Ausalt?
Huvitav, mis raamatust ta on.
Tere, väike lohe. Mis su nimi on?
Peaksime ta rahule jätma.
Vabandust. Ei tahtnud sind ehmatada.
Võin sulle pai teha?
Kõdi on.
Rõve.
Kuidas? Nunnu ju.
Ta on lohe.
Ma ei laseks tal nägu limpsida.
Ma ei tea, miks aina mööda viskan.
Oled veidi roostes. Proovi veel.
Pole lugu. Varsti on käpas.
Ära muretse.
Kaotasin isa juures oma õnnevarruka musta pesu sekka ära.
Viska juba.
Uus on kasutu. Tahan vana.
Ära mõtle üle. Asi pole varrukas.
Aga kandsin seda viimasel kolmel hooajal.
Jah, päris rõve oli.
Tere, Jake. Võtame üle.
Küünarnukid kokku.
Tal on õigus. - Ma polnud veel paigas.
Ta ei tohi üle pingutada. Homme näeme. Äge, et tagasi oled.
Teie nägude järgi vabastas Kummituskirjanik järgmise tegelase.
Loodetavasti lühikesest raamatust.
RAAMATUPOOD
Kuule, isa. Mida sellest arvad?
Mis see on? - Espressomasin remonditud tagaruumi.
Üle tee asuv sõõrikupood müüb kohvi. - Jah, ning saab meie asemel kohviraha.
Elaksime üle jõu. - Olen sellega tegelenud. Tule.
Tahan, et vaataksid...
meie uut kodulehte.
Miks meil seda on vaja? - Sest keegi ei kasuta telefoniraamatut.
Ja saame teatada üritustest, nagu loomade adopteerimine.
Usun, et see toob meile kliente.
See koht ei ole enam nagu vanasti.
Oled hea kunstnik.
Aitäh.
Kas aitan teil midagi otsida? - Ei, vaatan niisama ringi. Armas koht.
Mu vanaisa oma.
Lahedad tossud. - Aitäh. Fei Shenid.
Mis see on? - Mark. Tähendab lendavat jumalat.
Äge.
Äkki kohtume veel.
Ruben, su vanaema, või...
tundmatu kummitus vabastas veel ühe tegelase.
Noh, me teame, mida teha.
Uurime ta raamatu välja. - Äkki "Lohed armastavad takosid".
Vaevalt K. K. lahendamata lugu takodega seondub.
Iial ei tea.
Ruben, kõik hästi?
Kõlab veidralt, aga ta on väga mu eile maalitud lohe moodi.
Teadsin.
Maalisin lohe eile siia, aga nüüd on ta seal.
Kummituskirjanik vabastas ta maalist. - Aga seni vaid raamatutest.
Seni arvasime, et Rubeni vanaema on kummituskirjanik. Kõik on võimalik.
Kas maalisid veel midagi? - Jaa.
Oo ei. - Mis see oli?
Chevon, pean kunstitunniks iga päev maalima.
Nagu päevik. Need on privaatsed. - Miks sa mulle seda räägid?
Noh. Mäletad, kui parandasid, et ütlesin "mõtetu".
"Mõttetu".
MA TEAN KÕIKE
Ta on Chevoni kloon.
Nad on identsed.
Mitte päris. Mina olen ninatark, sest Ruben arvab nii.
Sellest "Ma tean kõike" särk.
Arvad, et olen ninatark? - Ei, lasin lihtsalt auru välja.
Kas Kummituskirjanik elustaks kõik maalid?
Uurime välja.
Maali täht või midagi.
See tegi haiget. Inetu sinust.
Ta ei pidanud nägema. - Suva. Olen kombes.
Nii, valmis, aga see ei liigu. - Las mina proovin.
Nii et ütleksid pigem "mõtetu" kui "mõttetu"?
Võib-olla.
Midagi ei juhtu. Äkki toimib vaid Rubeni maalidega.
Ruben.
Pead midagi maalima.
Kutt, päris hea oled. Suu jookseb vett. - Aitäh.
Arvate, et toimib?
Toimiski!
Ruben, sina jätsid võileiva kööki?
Jah. Vabandust.
Oodake. Kui ta võileiba näeb... - ...näeb ta kõike.
Kähku, poe lohega kappi.
Tere. Su võileib, Ruben. - Minu oma. Aitäh.
Näed, Chevon tuli külla.
Jaa. Näen. Huvitav särk. - Aitäh. Ruben ise tegi.
Äkki kolite allkorrusele, kuniks kassas töötad?
Õigus. Vabandust, unustasin. Tuleme alla. - Aitäh.
See on vägev.
Kummituskirjanik elustab Rubeni maalid. - Aga miks mu ema klooni ja võileiba näeb?
Sest need on maalidest, mitte raamatutest. - K. K. tahab vist maali. Aga millest?
Kohe saame vist teada.
Inglise keel muutus vist igavaks. - Ütlesin, et kõik on võimalik.
Chevon, võta telefon. Meil on tõlkeäpp.
Õigus. Nutikas.
Olen ju sina.
Hiina keel. "Kuldne lohe".
Juba maalisime selle, mida K. K. soovis. - See on peaaegu kuldne lohe.
Mida tegema peaksime?
Küll välja mõtlen. - Mis temast...
Tuleb minuga. Mul on ta abi vaja.
Nagu vanemad ütlesid: mind on vaid üks.
Peaaegu täiuslik. A-osas kiirustad liialt. - Õigus. Aitäh.
Järgmisega õnnestub. Kuidas ajalooga läheb?
On siin küsimust? - Chevon?
Ruttu peitu. - Ei, mine sina. Saan hakkama.
Sisse.
Arvasin, et mängid klaverit. - Mängisin, aga nüüd õpin ajalugu.
Igatahes kõlas hästi. Jätka samas vaimus. - Aitäh. Kallis oled, isa.
Tead, see on võimas.
Koos saame kõigega hakkama.
Pean vist õpilasesindusse kandideerima.
Hästi. Alustame lihtsamatest. Istu. Oskad istuda?
Kes on tubli?
Ma ei saa õnnevarrukata sisse. - Curtis, käskisin lõpetada.
Ma ei saaks homme elu eest mängideski sisse. Pean harjutama.
Ei, pane maha. Paha lohe! Donna, ütle ise. - Pane maha.
Magad täna ise diivanil. - Ei. Isa ütles ju.
Olgu. Tahad lohega magada? Ta peab siin toas olema.
Rocco, vabandust, aga sa ei tahaks siin olla.
Olgu, aga ole hoiatatud.
Nii, olge kenad ja nuusutage üksteist.
Saage sõpradeks.
Curtis!
Pean õnnevarruka leidma. See on mu ainus lootus.
Pead elutuppa kolima.
Ruben saab õnnevarruka joonistada. Miks ma varem ei mõelnud?
Korja riided kokku.
Näed, kust narmendab? - Äärest?
Jah, see on tähtis. Peab samasugune olema.
Donna muudkui messib.
Äkki vastad talle? - Mis veel? Küünarnukil on plekk.
Kirjutasin kollasega oma nime.
Ma ei tea, Curtis, kas peaksime seda tegema.
Palun. Olen meeleheitel. Tiim loodab mu peale.
Homme on tähtis mäng... - Olgu, olgu.
Saada kõik pildid.
Hei, on Curtis seal? Lohe näris su põrandale jäetud särki.
Ilmselt närib kohe ka teisi asju.
Miks sa neid kokku ei korja? - See pole mu töö.
Vihkan toa jagamist. Aitäh, et varruka maalid. Oled elupäästja.
No kuidas läheb? - Kehvasti. Curtis on nii häiriv.
Pidin eile tema pärast diivanil magama ja lohet pole kuhugi panna.
Isa korter on meile liiga väike.
Mõistan. Pean ema ja vanaisaga vannituba jagama.
Tahaksin oma tuba. - Pean tagasi tööle minema.
Olgu. Hiljem näeme.
Vaata, kuhu astud.
Hei.
Rocco.
Lõpeta, Rocco!
Donna, ärka. Ruben sai hakkama.
Mu õnnevarrukas on tagasi. Oskan jälle visata.
Üritan magada.
Lapsed, äratus.
Pean midagi näitama.
See pandi just üürile ja asub meie majas. Sain hea diili. Võime täna sisse kolida.
Mis veel vägevam, endine üürnik jättis kõik asjad sisse.
Õmblusmasin ja visioonitahvel disainimiseks.
Nagu oleks mulle tehtud.
Mina ei saanud midagi. - Said oma toa.
Jah, ning õnnevarruka. - Vaadake.
Isegi Rocco saab oma toa.
Tegelikult leian sellele muu rakenduse. - Lase käia. See on sinu tuba.
Olgu. Ma lähen kooli ja sina teed ajalooreferaadi lõpuni.
Peale kooli mängin klaverit ja sina lähed debatile.
Teema on lihtne: "Kas õpilased võiksid õpetajaid hinnata?"
Kirjutad üles? - Kooli ajal teen ajalooreferaati.
Pärast mängid klaverit ja mina lähen debatile. Teemaks on...
Olgu, olgu. Mõistan.
Tead kõike. - Ruben arvas veel, et see on halb.
Kas sain õigesti aru? Maalisid neile uue korteri?
Jaa, imeline. - Peaaegu liig.
Garderoob on sama suur kui eelmine tuba.
Saad lohe sinna peita.
Jaa, ning mu õnnevarrukas pole vaid õnnetoov.
See on maagiline. Nii, vaadake.
Tahtsin seda süüa.
Ruben, mida sa teed?
Ei usu, et K. K. maale selleks vabastab, et kõike saaksime.
Võib-olla, aga vahel võiks lõbutseda. Ma ei maalinud miljonit dollarit.
Hea küll. - Tõesti?
Sõltumata su arvamusest ei tea ma kõike.
Poleks pidanud sind ninatargaks kutsuma. Andesta.
Oleme sõbrad edasi? - Oleme.
Sa ei saa eales sealt sisse. - Arvad? Vaata.
Õnnevarrukas on tagasi!
Teeme Oakmontile täiega pähe!
Äkki peaksin ka õnnevarrukat proovima? - Tegelikult aitas harjutamine.
Sul oli õigus. Olin veidi roostes.
Viska mulle.
Vabandust.
Mõistan. Oled sõiduvees. Ära vussi keera.
Näeme mängul. - Hästi.
Mida? - See töötabki.
Jah, veidi liiga hästi. Veider. Taban iga kord.
Vaata, üritan sulle sööta.
Näed?
Mida ma teen, kui sööta ei saa?
Võta õnnevarrukas ära. - Jah.
See ei tule ära.
Ilmselt maalis Ruben selle mu käe külge. - See on parem kui üldse mitte skoorida.
Tere. - Hei, kuidas ajalooga läks?
Valmis. Su laual.
Siin on 20 lehekülge, mitte viis.
Kui ei meeldi, tee lühemaks. Aga iga sõna on tõsi.
Pole aega. Pean klaverit mängima.
Kas debatiks valmistusid? - Jah. Lihtne.
Mul on kõrgeimad hinded, ergo olen usutavaim kõneleja, ergo võidan.
Nii ei tohi öelda.
Miks? Kas "ergo" on üleolev? Ütlen "seega".
Ei. Sellest tuleb probleem.
Teeme uue plaani.
Chevon, tahad küüti? Peame minema. - Tulen.
Oota. - Vahi, kui ametlik.
Kui usaldusväärselt riietun, näingi sellisena.
Pealiskaudne, aga töötab.
Olgu, kui nii ütled.
Mööna, isa. Kodulehest on kasu. Nii palju rahvast.
Rahu, siin on umbes kümme inimest.
Ruben. - Ema, nalja teen.
Tubli töö. Ausalt. - Peaksin sind rohkem kuulama.
Noh, kuna sa nii ütled... Kas mäletad, kui vanasti poes džässkitarri mängisid?
Võiksime džässiõhtu korraldamisega rahvast kohale meelitada.
Hea mõte.
Tere, Chevon. - Tere, pean korra Rubeniga rääkima.
Hea küll.
Peata mu kloon. Kustuta ta või joonista kuu peale. Suva.
Aga vältigu debatti. Palun.
Olgu.
Aitäh, et seda teed.
Kus mu pintsel on? - Topsis on mitu tükki.
Need on õlivärvideks. Kasutasin vesivärve...
Ruben. See on hädajuhtum. Kasuta mingit muud pintslit.
Olgu. Olgu.
MA TEAN KÕIKE
Nii, mis arvad?
Suurepärane. Miks ta pildist ei välju?
Anna talle hetk.
Olgu, K. K., hakka pihta.
Miks see ei toimi? - Ei tea, kõik eelnevalt tehtu ärkas ellu.
Ainus vahe on... - ...pintslis.
Olgu, kus teine pintsel on? - Ei tea. See on... kadunud.
Tõlkinud Berit Jürlau