Привіт, Рубене.
Лідіє, дякуємо, що прийшли. Усі в коморі.
То ходімо.
Я передчувала, що ти подзвониш.
Так, ви ж ворожка.
Взагалі-то, так.
Дякую, що прийшли. У нас багато питань.
Ого. Що тут сталося?
Ми почали...
ремонт.
То у вас є питання?
Так. Коли ви говорили з бабусею Рубена про привида в книгарні,
-вона казала, хто це? -На жаль, ні.
Ви можете дізнатися?
Поговоріть з ним.
Я можу послухати.
Якщо дух заговорить, можу вступити в діалог.
Розплющте очі, наш привид зазвичай пише.
Гаразд.
Я відчуваю його присутність.
Та він не хоче спілкуватися зі мною. Він говорить через вас.
Що нам робити?
Ми думали, що це моя бабуся, і було добре...
але це незнайомий привид.
На жаль, я не можу вам допомогти.
Ваш привид не упокоїться, поки не завершить почату справу.
Послання від привида
КУПІТЬ 10 КНИЖОК – НАСТУПНА БЕЗПЛАТНО!
Ще дев'ять – і одна безплатно.
Ловлю на слові. Я люблю вашу книгарню.
Ще вісім книжок.
-Приємного читання. -Дякую.
На все добре.
ВІЛІДЖ-БУКС
Так.
Гей.
Прибери в кімнаті.
Ти піднялася, щоб це сказати?
Ми з дідом думаємо,
що поки ми зайняті ремонтом,
було б непогано, якби ти допомагав у книгарні.
Я допомагаю.
Як я допомагала в дитинстві.
Може, попрацюєш на касі.
Раптом тобі сподобається.
Тобі ж не подобалося.
Так, але мені це допомогло в житті.
Я навчилася цінувати працю,
час, рахувати гроші, спілкуватися...
Мамо, годі. Я допоможу.
Я охоче попрацюю з дідусем.
І ви навряд чи зможете заплатити касиру більше, ніж мої кишенькові гроші.
Синку...
Я й кишенькових не заплачу.
Шевон, ти вдома?
Привіт, мамо.
Усе гаразд, доню? Ми слали смски.
Я писала реферат з історії.
Може, підемо ввечері в суші-бар?
Замовте додому.
У мене реферат, підготовка до дебатів.
І репетиція Шуберта на концерт.
І написати директору Фонґ про Модель ООН.
Це все?
Може, відмовишся від чогось?
-Ні, я впораюся. -Доню,
ти дуже працьовита,
але це занадто. Ти ж не роздвоїшся.
Я впораюся. Повірте.
Дуже надіюся.
І можна на вечерю щось інше? Суші додому – це не те.
Кертісе, зачини вікно. Холодно!
Ні, така задуха!
Зроби тихіше!
Я не хочу чути твоє хропіння.
Я не хропу!
Ти спиш і не знаєш!
Ну все. Я зачиняю вікно.
Не треба...
Гей!
Чого кричите?
Донна хропе, а з зачиненим вікном душно!
Вибачте, що у вас немає власних кімнат, як у мами,
але так не можна.
Хтось спатиме на канапі.
Я не можу. В мене завтра гра.
Ще я ходжу до репетиторів і довго роблю уроки.
Твій брат правий. Поспиш на канапі?
Добре.
Подивлюся телек.
Ні, треба спати.
Так нечесно!
Вимкни матч.
-Як привид? -Вона мовчить.
Чи він. Не знаю.
Незнайомий привид.
Уже місяць тече й досі не відремонтовано.
Хтось перечепиться через це відро.
Очоль учнівську раду й наведи лад.
Я б хотіла. Але в мене й так повно роботи.
ВИБОРИ САМОУПРАВЛІННЯ ШКОЛИ ГАММЕТ
Батьки кажуть, що аж забагато.
Вони ще не знають...
Привид тут.
Справді?
Ого. З якої вона книжки?
Привіт, дракончику. Як тебе звати?
Краще не чіпай.
Вибач. Я не хотіла тебе лякати.
Можна тебе погладити?
Лоскітно.
Гидота.
Що? Вона гарна.
Це драконка.
Я б не давала їй лизати обличчя.
Щось ніяк не можу влучити.
Трохи не в формі. Спробуй ще раз.
Нічого. Усе буде гаразд.
Не зважай.
Це тому що я загубив
щасливий рукав у пральні.
Кидай.
Не те. Потрібен старий.
Це в голові. Рукав тут ні до чого.
Я носив його три сезони.
І він був огидний.
Привіт, Джейку. Ми тебе замінимо.
Кертісе, лікоть.
Правильно.
Я не був у стійці.
Хай не затримується.
До завтра. Добре, що ти з нами.
Бачу по очах,
що привид випустив нового героя.
Надіюся, з тонкої книжки.
ВІЛІДЖ-БУКС
Тату, що скажеш?
Що це?
Купимо кавову машину після ремонту.
Каву продають у пончиковій на розі.
Так, і гроші отримують вони, а не ми.
Це дорого для нас.
Я все продумала. Поглянь.
Хочу показати тобі...
наш новий сайт.
Нащо нам сайт?
Телефонні книги відійшли.
Можна анонсувати заходи, наприклад, допомоги тваринам.
До нас ходитиме більше людей.
Поглянь на книгарню інакше.
Добре малюєш.
Дякую.
Тобі допомогти?
Ні, я просто дивлюся. Гарна книгарня.
Це дідусева.
Гарні кросівки.
Дякую. Це «Фей Шен».
-Що? -Бренд такий.
«Летючий бог».
Круто.
Ще побачимося.
Рубене, твоя бабуся...
Тобто привид визволив ще одного героя.
Ми знаємо, що робити.
Знайти, з якої вона книжки.
Може, «Дракони люблять тако»? Пам'ятаєте?
Навряд чи привид має справу з тако.
Хтозна.
Рубене, все гаразд?
Може, це дивно,
але вона схожа на дракона, якого я вчора намалював.
Точно.
Учора я намалював дракона тут – тепер вона там.
Привид визволив її з малюнка.
Досі він визволяв героїв з книжок.
А ми думали, що привид – бабуся Рубена.
Усе може бути.
Ти ще щось малював?
Так.
-О ні. -Що саме?
Шевон, нам задали малювати щодня.
Ніби щоденник. Тільки для мене.
Чому ти це кажеш мені?
Пам'ятаєш, ти виправляла мене,
коли я казав «пустоливий».
Пустотливий.
Я ЗНАЮ ВСЕ
Це клон Шевон.
Вони однакові.
Не зовсім. Я всезнайка.
Бо так думає Рубен.
Звідси напис на кофті.
Думаєш, я всезнайка?
Ні, вибач. Я просто був злий.
Думаєш, привид оживить усякий малюнок?
Перевіримо.
Намалюй зірку.
Це боляче. Дарма ти так зробив.
Я нікому не показував.
Не страшно.
Готово. Але вона досі на папері.
Дай я.
То ти й далі казатимеш «пустоливий»?
Можливо.
Не виходить. Може, це тільки Рубенові малюнки.
Рубене,
намалюй що-небудь.
Оце клас. У мене аж слина тече.
Дякую.
Думаєте, вийде?
Вийшло!
Рубене, це твій сандвіч?
Так. Вибач.
Чекайте. Якщо вона бачить сандвіч...
То побачить усе.
Хапай драконку й ховайся.
Привіт. Твій сандвіч, Рубене.
Це мій. Дякую.
Ти бачила Шевон?
Так, бачила.
-Гарна кофта. -Так. Рубенів дизайн.
Може, побудете внизу,
поки ти сидиш на касі?
Так, вибач, я відволікся. Іду.
Дякую.
Дивовижно.
Письменник-привид оживлює Рубенові малюнки.
Але чому мама бачить клона й сандвіч?
Бо вони з картин, а не з книжок.
Привид просить щось намалювати. Але що?
Мабуть, зараз дізнаємося.
Видно, англійська йому набридла.
Я ж казав. Тепер усе можливо.
Шевон, у телефоні є додаток-перекладач.
Так. Розумно.
Я – це ти.
Китайська. «Золотий дракон».
Думаю, ми його вже намалювали.
Це золотистий дракон.
Що з нею робити?
Я з'ясую.
А що з...
Вона піде зі мною й допоможе мені.
Батьки казали, я не можу роздвоїтися.
Майже ідеально, але ти трохи спішиш.
Справді. Дякую.
Спробую ще раз. Як реферат з історії?
Сама здогадайся.
Шевон?
Ховайся.
Ні, ти ховайся. Я розберуся.
Заходь.
-Я думав, ти репетируєш. -Так.
А тепер пишу реферат.
Чудово граєш. Молодець.
Дякую. Люблю тебе.
Оце клас.
Разом ми здатні на все.
Може, я балотуватимусь на президента.
Почнімо з основ. Сидіти.
Можеш сісти?
От молодець.
Я не влучаю без щасливого рукава.
Кертісе, перестань.
Завтра гра, а я промахуюсь.
Я мушу тренуватися.
Ні, кинь. Погана драконка!
-Донно, скажи їй. -Кинь.
-Сьогодні спиш на канапі. -Ні. Тато сказав.
Гаразд. Спатимеш з драконкою? Вона має бути тут.
Рокко, вибач, не треба сюди заходити.
Що ж, я попередила.
Не сваріться. Понюхайте одне одного.
Ви подружитеся.
Кертісе!
Треба знайти рукав. Це моя єдина надія.
Перебирайся у вітальню.
Рубен намалює мені рукав. Як я раніше не додумався?
Збери свій одяг!
Бач – обтріпаний?
По краях?
Так. Це важливо. Має бути так само.
Знову Донна пише.
-То відповідай. -Що ще?
Пляма на лікті.
І мій підпис жовтим маркером.
Кертісе, може, не варто цього робити.
Прошу. Я у відчаї. Команда розраховує на мене.
-Завтра важливий матч. -Добре.
Відправ мені всі фото.
Кертіс там?
Драконка зжувала твою сорочку,
може зжувати й усі інші розкидані.
-То позбирай їх. -Це не моя робота.
Ненавиджу ділити кімнату.
Дякую за рукав. Ти мене врятував.
Як справи?
Не дуже. Кертіс мене бісить.
Через нього я спала на канапі.
І драконці немає місця.
Татова квартира мала для нас.
Розумію. А в нас одна вбиральня.
Хочу мати свою кімнату.
Мені треба працювати.
Бувай. До зустрічі.
Гей. Обережніше.
Агов.
Рокко.
Не лізь, Рокко.
Донно, вставай. Рубен зумів!
Щасливий рукав знов у мене. Я влучаю!
Я сплю.
Підйом.
Я вам щось покажу.
Цю квартиру здають в оренду.
І ціна чудова. Можна переїхати сьогодні!
Найкраще те,
що попередній наймач залишив усі речі.
Є швейна машинка і дошка для моделей одягу.
Кімната моєї мрії.
А мені нема нічого.
У тебе інша кімната.
І щасливий рукав.
Дивіться.
У Рокко теж буде кімната.
Я її можу використати інакше.
Як хочеш. Кімната твоя.
Поки я в школі, закінчиш реферат з історії.
Після школи в мене репетиція, а в тебе дебати.
Тема дуже легка:
«Чи можуть учні оцінювати вчителів?»
Запишеш?
Поки ти в школі, я закінчу реферат.
Потім у тебе репетиція, а в мене – дебати. Тема...
Так. Ясно.
-Ти все знаєш. -А Рубен каже, це погано.
Ще раз. Ти намалював їм нову квартиру?
Так. Вона чудова.
Навіть дуже.
Комора завбільшки як наша стара кімната.
Поселиш там драконку.
А мій рукав не просто щасливий.
Він чарівний. Дивіться.
Я хотіла його з'їсти.
Рубене. Що ти робиш?
Привид оживляє малюнки не для того,
щоб втілювати наші бажання.
Можливо. Але ж можна побавитися?
Я ж не мільйон доларів намалював.
-Гаразд. -Справді?
Попри твою думку, я знаю не все.
Дарма я назвав тебе всезнайкою. Вибач.
Мир?
Мир.
-Звідти не закинеш. -Та ну? Дивися.
Щасливий рукав повернувся!
Сьогодні ми розіб'ємо «Оукмонт»!
Думаєш, мені теж потрібен амулет?
Це не щасливий рукав, це тренування.
Твоя правда. Треба тренуватися.
Пас мені.
Вибач.
Розумію. Тобі щастить. Не зуроч.
-Побачимося на грі. -Так.
Що?
Ого. Діє.
Так, і надто добре.
Дивно. Весь час летить у кільце.
Дивись. Даю тобі пас.
Бачиш?
Що робити? Я не можу пасувати.
То зніми рукав.
О, так.
Не знімається.
Рубен намалював його прямо на руці.
Без нього ти взагалі не влучав у кошик.
-Привіт. -Як реферат?
Готовий. На столі.
Тут сторінок 20. А треба п'ять.
Можеш скоротити, але я ручаюся за кожне слово.
Немає часу. Треба репетирувати.
-Готова до дебатів? -Так. Це просто.
Я найкраща учениця і найкращий доповідач.
Ерґо, я переможу.
Не кажи так.
Що? Надто зарозуміло? Скажу «тому».
Ні. У нас проблеми.
Потрібен новий план.
Шевон, готова до дебатів?
-Я підвезу. -Іду.
Стривай.
Який професійний вигляд.
Такий одяг впливає на думку суддів.
Елементарно, але ефективно.
Ну, як скажеш.
Визнай, тату. Сайт допомагає. Глянь, скільки людей.
Заспокойся. Душ десять.
-Рубене. -Мамо, я жартую.
Ти молодець. Справді.
Треба частіше тебе слухати.
Якщо ти вже слухаєш,
то згадай, як ти грав на джаз-гітарі, коли я була мала.
Влаштуймо вечір джазу. Це зацікавить людей.
Мені подобається.
Привіт, Шевон.
Мені треба поговорити з Рубеном.
Гаразд.
Зупини мого клона.
Зітри її, намалюй на Місяці абощо.
Тільки не на дебатах!
Гаразд.
Дуже тобі дякую.
Де мій пензель?
У бляшанці їх кілька.
Вони для олії. Я малював аквареллю...
Рубене. Це терміново. Візьми інший пензель.
Гаразд.
Я ЗНАЮ ВСЕ
І як тобі?
Чудово. А чому вона досі на папері?
Секунду.
Письменнику-привиде, зроби це.
Чому не виходить?
Не знаю. Інші малюнки ожили.
Я змінив лише...
Пензель.
І де той пензель?
Не знаю. Він... зник.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк