Labas, Rubenai.
Sveiki, Lidija. Ačiū, kad atėjote. Visi laukia jūsų kambaryje.
Tuomet eime.
Jaučiau, kad šiandien man paskambinsi.
Taip, juk jūs - aiškiaregė.
Na, tiesą sakant, taip.
Džiaugiuosi, kad atėjote. Turime jums daugybę klausimų.
Dieve mano. Kas čia nutiko?
Na, vyksta...
Remontas.
Taigi, norite manęs kažko paklausti?
Taip. Ar kai kalbėjote su Rubeno močiute apie tai, kad knygyne vaidenasi,
- ji nesakė, kas galėtų būti vaiduoklis? - Deja, ne.
Na, gal padėtumėte mums tai išsiaiškinti?
Pasikalbėti su juo?
Galėčiau paklausyti.
Jei dvasia norės su manim kalbėtis, galėčiau pabandyti pasikalbėti.
Galite atsimerkti, nes vaiduoklis paprastai mums rašo.
Gerai.
Taip, jaučiu, kad jis - čia.
Bet jis nenori su manim kalbėtis. Jis nori kalbėti per jus.
Ką mums daryti?
Buvo įdomu, kai galvojau, kad bendraujame su močiute...
Bet šis vaiduoklis - visiškai nepažįstamas.
Na, deja, negaliu jums padėti.
Jei vaiduoklis turi nebaigtų darbų, jis nenurims, kol nebaigs jų.
vaiduoklio žinutės
NUSIPIRKITE 10 KNYGŲ IR KITĄ KNYGĄ GAUSITE NEMOKAMAI!
Dar devynios knygos, ir kita bus nemokamai.
Gal ir pasinaudosiu jūsų pasiūlymu. Man patinka jūsų knygynas.
Tada - dar aštuonios knygos.
- Smagaus liaudies pasakų skaitymo. - Ačiū.
Ačiū. Geros dienos.
KAIMELIO KNYGOS
Prašau.
Sveikutis.
Galėtum susitvarkyti kambarį.
Atėjai pas mane tik tam, kad tai pasakytum?
Mudu su seneliu čia pasikalbėjom,
na, kadangi mums tenka rūpintis remontu,
pagalvojome, kad tu galėtum mums padėti knygyne.
Aš padedu.
Na, taip, kaip aš padėdavau vaikystėje.
Išmoktum dirbti su kasos aparatu.
Būtų visai įdomu.
Pati sakei, kad vaikystėje tau tai nepatiko.
Taip, bet dabar aš galvoju kitaip.
Dirbdama išmokau darbo etikos,
vadybos, apskaitos, kaip bendrauti su žmonėmis...
Mama, gerai. Aš sutinku.
Bus smagu padirbėti su seneliu.
Be to, negalėtum pasamdyti kito žmogaus, kuriam reikėtų mokėti didesnę algą.
Sūnau...
Aš ir tau negaliu mokėti algos.
Ševon, tu namie?
Labas, mama.
Viskas gerai, širdele? Neatsakei į mūsų žinutes.
Atsiprašau. Rašau istorijos rašinį.
Pamaniau, kad šįvakar galėtume nueiti pavalgyti sušių.
Gal galėtume užsisakyti į namus?
Nepyk, turiu baigtį rašinį ir dar pasiruošti rytojaus debatams.
Be to, reikia parepetuoti groti Šubertą pianino rečitaliui.
Ir parašyti el. laišką direktorei Fong dėl „Model UN“.
Ir viskas?
Gal tau vertėtų atsisakyti kurios nors veiklos?
- Ne, aš susitvarkysiu. - Klausyk, širdele,
mes tavim labai didžiuojamės, kad esi tokia aktyvi,
bet gal pernelyg daug užsigriebei. Kiek vienas žmogus gali nuveikti?
Aš susidorosiu. Tikrai.
Gerai, tikiuosi, taip ir bus.
Gal vakarienei pavalgykime ką nors kita? Sušiai į namus - ne tokie skanūs.
Kertisai, uždaryk langą. Šalta!
Ne. Per karšta!
Tada bent pritildyk radiją.
Klausausi garsiai, kad negirdėčiau tavo knarkimo.
Aš neknarkiu!
Iš kur žinai, jei darai tai miegodama?
Gana. Uždarysiu langą.
Ne, nebandyk...
Ei!
Ko nesutariat?
Dona knarkia ir nori uždaryt langą, nors karšta!
Klausykit, apgailestauju, kad čia neturit atskirų kambarių, kaip pas mamą,
bet taip negalima.
Kažkuris galit miegot ant sofos. Susitarkit tarpusavy.
Aš negaliu miegot ant sofos. Rytoj man krepšinis.
Be to, man reikia daugiau laiko namų darbams paruošti.
Tavo brolis - teisus. Gal tu permiegosi ant sofos?
Gerai jau.
Bent pažiūrėsiu televizorių.
Ne, laikas miegoti.
Taip - nesąžininga!
Išjunk tas rungtynes.
- Kas naujo iš vaiduoklio rašytojo? - Nieko, ji tyli.
Arba jis. Arba nežinau, kas.
Nepažįstamas vaiduoklis.
Kodėl niekas nesutvarko? Jau visą mėnesį laša.
Kas nors užklius už to kibiro ir nugrius.
Jei tau nepatinka, kandidatuok į mokinių tarybos prezidentus.
Norėčiau. Bet su mano užimtumu - jokių šansų.
DALYVAUKITE MOKYKLOS MOKINIŲ TARYBOS RINKIMUOSE
Tėvai ir taip galvoja, kad per daug užsigriebiau.
Bet jie dar nežino, kad...
Vaiduoklis rašytojas sugrįžo.
Tikrai?
Įdomu, iš kokios jis knygos?
Labas, drakoniuk. Kuo tu vardu?
Verčiau palikim jį ramybėje.
Atsiprašau. Nenorėjau tavęs išgąsdinti.
Galiu tave paglostyt?
Kutena.
Bjauru.
Kas yra? Labai mielas.
Jis - drakonas.
Nenorėčiau, kad laižytų man veidą.
Nesuprantu, kas man negerai. Niekaip neįmetu.
Reikia daugiau treniruotis. Pabandyk dar kartą.
Viskas gerai. Įsižaisi.
Nesinervink.
Viskas turbūt todėl, kad tėčio namuose
kažkur nukišau savo laimingąją rankovę.
Tiesiog mesk.
Nekenčiu tos rankovės. Man reikia senosios.
Viskas - tavo galvoje, o ne rankovėje.
Bet paskutinius tris sezonus žaisdavau su ja per visas rungtynes.
Aha, galėjai ir pasikeisti.
Labas, Džeikai. Dabar mes jam pavadovausime.
Kertisai, sulenk alkūnę.
Ji - teisi.
Dar nebuvau nė pasiruošęs.
Žiūrėk, kad iki vėlumos nesitreniruotų.
Iki rytojaus. Džiaugiuosi, kad grįžai.
Iš jūsų veidų spėju,
kad vaiduoklis rašytojas išleido naują veikėją.
Tikiuosi, iš trumpos knygos.
KNYGYNAS „KAIMELIO KNYGOS“
Žiūrėk, tėti, ką pasakysi?
Kas tai?
Kavos aparatas, kurį pastatysime čia po remonto.
Kitoje gatvės pusėje yra spurginė. Kavos galima nusipirkti ten.
Taip, bet pinigai lieka spurginėje, o ne mūsų knygyne.
Neturime tam pinigų.
Aš pagalvojau apie tai. Eikš.
Pažiūrėk...
Į mūsų naują interneto svetainę.
Kam mums interneto svetainė?
Nes šiais laikais niekas nebesinaudoja telefonų knygomis.
Joje galėsime skelbti apie renginius, kaip kad tą su naminiais gyvūnėliais.
Tikrai manau, kad taip pritrauksime į knygyną daugiau žmonių.
Turi susitaikyti su tuo, kad kaip buvo, jau nebus.
Gražiai pieši.
Ačiū.
Ko nors ieškai?
Nea, šiaip žiūriu. Gražu čia pas jus.
Tai - mano senelio knygynas.
Gražūs kedukai.
Ačiū. Jie - „Fei Šen“.
- Kas tai? - Prekių ženklas.
Išvertus reiškia „Skraidantis Dievas“.
Geras.
Na, dar pasimatysim.
Rubenai, tavo močiutė...
Tiksliau, nežinomas vaiduoklis išleido dar vieną veikėją.
Gerai, žmonės. Žinom, ką turim daryti.
Išsiaiškinkime, iš kokios jis knygos.
Gal iš „Drakonams patinka takai“? Prisimenat ją?
Abejoju, ar vaiduoklio rašytojo nebaigtas darbas susijęs su takais.
Negali žinoti.
Rubenai, kas tau?
Keistai nuskambės,
bet tas drakoniukas - labai panašus į tą, kurį nupiešiau vakar.
Taip ir maniau.
Vakar nupiešiau drakoniuką čia, o dabar jis - ten.
Vadinasi, vaiduoklis rašytojas išleido jį iš piešinio.
Bet iki šiol vaiduoklis rašytojas išleisdavo veikėjus tik iš knygų.
Iki šiol manėme, kad Rubeno močiutė yra vaiduoklis rašytojas.
Dabar galima tikėtis bet ko.
Gal dar ką nors nupiešei?
Taip.
- O, ne. - Ką buvai nupiešęs?
Ševon, klausyk, dailės būreliui reikia nupiešti po piešinį per dieną.
Lyg ir albumą. Jo niekas nematys, tik aš.
Kodėl man tai sakai?
Pameni tą dieną, kai nuolatos taisei,
kaip tariu žodį „kolidorius “?
„Koridorius“.
AŠ VISKĄ ŽINAU
Ji - Ševon klonas.
Jos - vienodos.
Ne visai. Aš - visažinė.
Nes Rubenas apie tave taip galvoja.
Todėl ir bluzonas su užrašu „Aš viską žinau“.
Manai, kad aš - visažinė?
Ne, nepyk. Tik nuleidau garą.
Manai, vaiduoklis rašytojas atgaivins viską, ką nupiešime?
Vienintelis būdas išsiaiškinti.
Nupiešk žvaigždę ar ką panašaus.
Tai buvo skaudu. Turėtum geriau ją pažinti.
Ji neturėjo jo pamatyti.
Nieko tokio. Aš nepykstu.
Nupiešiau, bet nieko nevyksta.
Duok man pabandyti.
Verčiau ir toliau būtum neteisingai taręs žodį „koridorius“?
Galbūt.
Nieko nevyksta. Gal jis atgaivina tik Rubeno piešinius?
Rubenai,
nupiešk ką nors.
Žmogau, gražiai pieši. Net imu pavydėti.
Ačiū.
Manot, pavyks?
Suveikė!
Rubenai, tu palikai sumuštinį virtuvėje?
Taip. Atsiprašau.
Pala. Jei ji mato sumuštinį...
Ji gali matyti viską.
Greičiau, čiupk drakoniuką ir slėpkitės spintoje.
Sveiki. Štai tavo sumuštinis, Rubenai.
Jis mano. Ačiū.
Matei, kaip atėjo Ševon?
Taip. Mačiau.
- Įdomus bluzonas. - Ačiū. Rubenas sugalvojo.
Gal eik su draugais į apačią?
Reikėtų padirbėti prie kasos aparato.
Gerai. Visai pamiršau. Tuojau ateisim.
Ačiū.
Čia tai geras.
Vaiduoklis rašytojas atgaivina Rubeno piešinius.
Bet kodėl mama matė kloną ir sumuštinį?
Gal todėl, kad jie - iš piešinių, o ne iš knygų.
Vaiduoklis rašytojas nori, kad kažką nupieštume. Bet ką?
Regis, tuojau sužinosime.
Panašu, VR nusibodo anglų kalba.
Juk sakiau. Dabar galima tikėtis bet ko.
Ševon, išsitrauk telefoną. Jame yra vertimo programėlė.
Teisingai. Šaunuolė.
Kaipgi. Aš juk esu tu.
Išvertus iš kinų kalbos - „Auksinis drakonas“.
Manau, mes jau nupiešėm, ko vaiduokliui rašytojui reikia.
Jis - lyg ir auksinis drakoniukas.
Ir ką mums su juo daryti?
Aš juo pasirūpinsiu.
O kaip...
Ji gali eiti su manim. Man pravers jos pagalba.
Kaip sakė tėvai, kiek vienas žmogus gali nuveikti?
Beveik idealiai. Tik pradžia truputį per greitai.
Gerai. Ačiū.
Kitąkart žinosiu. Kaip istorijos rašinys?
Kam klausi?
Ševon?
Slėpkis, greičiau.
Ne. Tu slėpkis. Aš pasikalbėsiu.
Prašau.
- Maniau, kad groji pianinu. - Grojau.
Dabar toliau rašau istorijos rašinį.
Na, labai gražiai grojai. Šaunuolė.
Ačiū. Myliu tave, tėti.
Žinai, tai - nuostabu.
Kartu mes galime viską.
Gal net galėčiau kandidatuoti į mokinių tarybos prezidentus.
Gerai. Pradėsim nuo pagrindinių komandų. Sėsk.
Moki atsisėstI?
Šaunuolis.
Aš nepataikau. Man reikia laimingosios rankovės.
Kertisai, prašiau liautis.
Rytoj rungtynės, o aš niekaip negaliu pataikyti į krepšį.
Man reikia treniruotis.
Ne, atiduok. Blogas drakonas!
- Dona, pasakyk, kad atiduotų. - Atiduok.
- Šiąnakt tu miegosi ant sofos. - Nė už ką. Juk tėtis sakė.
Tada gerai. Miegosi su drakoniuku? Nes jis turi likti čia.
Rokai, nepyk, bet tau geriau čia nesirodyti.
Gerai, bet aš tave perspėjau.
Gražiai elkitės ir apuostykit vienas kitą.
Jūs susidraugausite.
Kertisai!
Reikia susirasti laimingąją rankovę. Tai - vienintelė viltis.
Eik į kitą kambarį.
Rubenas! Jis man gali nupiešti rankovę. Kaip anksčiau nepagalvojau?
Susitvarkyk drabužius!
Matai, kaip čia nuspurusi?
Prie krašto?
Taip. Tai - labai svarbu. Ji turi būti lygiai tokia pati.
Dona rašinėja žinutes.
- Tai imk ir atsakyk. - Kas dar?
Ant alkūnės yra dėmė.
Ant jos geltonu žymekliu užrašiau savo vardą.
Nežinau, Kertisai. Abejoju, ar verta.
Prašau. Neturiu kitos išeities. Komanda deda į mane viltis.
- Rytoj - svarbios rungtynės... - Gerai.
Tik atsiųsk man visas nuotraukas.
Labas, Kertisas pas tave?
Drakoniukas sugraužė tavo marškinėlius, kuriuos buvai palikęs ant grindų,
bijau, kad kitų laukia toks pat likimas.
- Kodėl negali jų paimti? - Aš neprivalau rankioti tavo daiktų.
Nenoriu gyventi su ja vienam kambary.
Žmogau, ačiū, kad nupiešei rankovę. Išgelbėjai man gyvybę.
Na, kaip sekas?
Šiaip sau. Kertisas nervina.
Vakar naktį per jį teko miegoti ant sofos.
Ir nežinau, kur laikyti drakoniuką.
Tiesiog tėčio butas mums - per mažas.
Suprantu tave. Man tenka dalintis vonios kambariu su mama ir seneliu.
Taip norėčiau turėti savo kambarį.
Klausyk, turiu reikalų.
Gerai. Tada iki.
Žiūrėk, kur eini.
Rokai.
Eik šalin, Rokai!
Dona, kelkis. Rubenas tai padarė!
Atgavau laimingąją rankovę. Viskas gerai. Vėl pataikau į krepšį!
Šiaip tai aš miegu.
Vaikai, kelkitės.
Kai ką jums parodysiu.
Ši vieta ką tik atsilaisvino, ir ji - mūsų pastate.
Gavau puikų pasiūlymą. Galime kraustytis šiandien pat!
Visų geriausia yra tai,
kad buvęs gyventojas paliko visus daiktus.
Čia yra siuvimo mašina ir lenta modeliams.
Lyg šis kambarys būtų įrengtas specialiai man.
Nieko nesuprantu.
Tu turėsi atskirą kambarį.
Taip, ir savo laimingąją rankovę.
Žiūrėkit.
Net Rokas galės turėti atskirą kambarį.
Norėčiau jį panaudoti kitu tikslu.
Kaip nori. Kambarys - tavo.
Gerai. Kol būsiu mokykloje, tu pabaigsi mūsų istorijos rašinį.
Po mokyklos repetuosiu groti pianinu, o tu eisi į debatus.
Tema - labai paprasta.
„Ar mokiniai turėtų vertinti mokytojus?“
Gal nori užsirašyti?
Kol būsi mokykloje, aš pabaigsiu istorijos rašinį.
Po mokyklos tu repetuosi groti pianinu, aš eisiu į debatus. Tema - paprasta...
Gerai. Supratau.
- Tu viską žinai. - O Rubenas galvoja, kad tai - blogai.
Paklausiu tiesiai šviesiai. Nupiešei jiems naują butą?
Taip. Smagu, ar ne?
Galima net sakyt, kad jis - per didelis.
Mano spinta - tokio didumo, kaip mūsų buvęs kambarys.
Pamaniau, kad ten bus gerai drakoniukui.
Taip, o mano laimingoji rankovė - išvis viršūnė.
Ji - stebuklinga. Žiūrėkit.
Aš žado netekau.
Rubenai. Ką tu darai?
Nemanau, kad vaiduoklis rašytojas atgaivina tavo piešinius tik tam,
kad galėtum piešti, ką norim.
Gal ir taip. Bet nors kartą galime pasismaginti?
Juk nenupiešiau milijono dolerių, ar ne?
- Gerai. - Tikrai?
Priešingai nei tu galvoji, aš visko nežinau.
Nereikėjo tavęs vadinti visažine. Nepyk.
Draugai?
Draugai.
- Iš čia nė už ką nepataikysi. - Manai? Žiūrėk.
Laimingoji rankovė sugrįžo!
Šiandien sutriuškinsime „Oukmontą“.
Kaip manai, gal man išbandyti kokį laimingą riešo raištį?
Laimingoji rankovė čia niekuo dėta. Tiesiog daug treniravausi.
Tu buvai teisus. Man reikėjo daugiau treniruotis.
Mesk man.
Atsiprašau.
Viską suprantu. Esi užsivedęs. Tik nepersistenk.
- Pasimatysime rungtynėse. - Gerai.
Ką?
Rankovė tau padeda.
Taip, net per daug.
Keista. Galiu tik mesti į krepšį.
Žiūrėk. Pabandysiu tau perduoti kamuolį.
Matai?
Ką man daryti? Aš negaliu perduoti kamuolio.
Nusiimk rankovę.
Tiksliai.
Ji nenusiima.
Tikriausiai todėl, kad Rubenas ją nupiešė ant mano rankos.
Bet šitaip geriau nei tai, kad negalėjai pataikyti į krepšį.
- Sveika. - Kaip rašinys?
Baigtas. Jis - ant tavo stalo.
Čia - apie 20 puslapių. Tereikėjo tik penkių.
Jei tau nepatinka, galiu sutrumpinti. Bet atsakau už kiekvieną parašytą žodį.
Neturiu laiko. Reikia repetuoti groti pianinu.
- Pasiruošei debatams? - Taip. Viskas labai paprasta.
Aš gaunu geriausius pažymius, atitinkamai moku geriausiai kalbėti.
Atitinkamai aš laimėsiu debatus.
Nekalbėk taip.
Kodėl? Žodis „atitinkamai“ - pernelyg įmantrus? Galiu sakyti „todėl“.
Ne. Nebus gerai.
Reikia sugalvoti kitą planą.
Ševon, pasiruošusi? Jei nori, kad tave nuvežčiau,
- paskubėk. - Einu.
Stok.
Tik pažvelkit, atrodai kaip tikra profesionalė.
Apsirengiau kaip rimta debatų dalyvė, kad teisėjai matytų, jog tokia ir esu.
Paviršutiniška taktika, bet veiksminga.
Na, jei taip sakai.
Pripažink, tėti. Interneto svetainė padarė savo. Žiūrėk, kiek lankytojų.
Liaukis. Gal dešimt žmonių.
- Rubenai. - Pajuokavau.
Tu tikrai gerai sugalvojai. Rimtai.
Turėčiau labiau tavęs klausyti.
Na, jei jau taip,
pameni, kaip grodavai džiazine gitara, kai buvau maža?
Gal surengtume džiazo vakarą? Pritrauktume daugiau lankytojų.
Puiki mintis.
Labas, Ševon.
Sveiki, norėčiau pasikalbėti su Rubenu.
Žinoma.
Sustabdyk mano kloną.
Ištrink ją. Nupiešk ją Mėnulyje. Man tas pats.
Ji negali dalyvauti debatuose. Prašau!
Gerai.
Ačiū, kad sutikai.
Kur mano teptukas?
Skardinėje - krūva teptukų.
Jie skirti aliejiniams dažams. O aš piešiau vandeniniais...
Rubenai. Tai - labai skubu. Piešk bet kokiu teptuku.
Gerai.
AŠ VISKĄ ŽINAU
Na, ką pasakysi?
Labai gražu. Bet kodėl ji nedingsta nuo lapo?
Palaukim truputį.
Nagi, vaiduokli rašytojau, dirbk savo darbą.
Kodėl nieko nevyksta?
Nežinau. Viskas, ką nupiešiau prieš tai, atgijo.
Vienintelis skirtumas yra...
Teptukas.
Tai kur tas teptukas?
Nežinau. Jis... dingo.
Išvertė Laima Banionienė