Чи люди змінюються? По-справжньому, надовго й на краще.
Надіюся, що так. Бо нам треба змінюватися.
Будь ласка. Благаю.
Мені жаль.
Пробачте.
КАРЕН БЛАНСКІ
Пробачте. Я… більше не кричатиму на сусідських дітей.
Я заберу скаргу на Джонсонів,
хоч будиночок на дереві – кричуще порушення…
Пробачте! Ні! Благаю! Я… можу змінитися.
Клянуся! Прошу! Благаю. Я…
Дайте мені ще один шанс. Я можу змінитися!
Не хвилюйтеся за неї. Вона от-от прокинеться у своєму ліжку.
Суха, відпочила і, сподіваюся, зовсім інша людина.
Усе! Вона знов у ліжку. Можна мені кави?
Уже лечу.
Це просто симуляція за участі надприродних істот.
А це мої колеги:
Дух минулого Різдва,
-Майбутнього Різдва… -Жодних сумнівів.
О боже. Як чудово. Дякую.
А це – я. Містер Бред Пітт. Ні. Жартую.
Я – Дух теперішнього Різдва. Я не Бредд Пітт.
Гадаєш, вона змінилася?
Не знаю. Вона добряче псувала життя іншим.
Авжеж вона змінилася.
Я змусив її усвідомити смертність.
Це завжди діє.
Будь-хто може вказати на надгробок. Усі з цим погодяться.
-Народ, не треба. -А знаєте,
я не тільки вказую, я роблю більше.
Мене це ображає.
Майбутнє закінчив.
Повідом м-ра Марлі, що порушниця прокинеться через дві хвилини.
Зрозуміла.
Марлі-сан!
-Уже? -Так.
Прекрасно. Дякую, Казуко. Я дуже радий.
Духи, ідіть усі сюди!
Відділи дослідження,
локації й костюмів!
Це наші віддані духи-помічники.
Вони важко працюють, щоб у нас був добрий вигляд.
Ну, ворушіться.
Новачки, я знаю, ви щойно померли, але працюйте живенько.
Ви призвалися в ідеальний час.
Вони от-от дізнаються, чи людина, якій ми являлися,
справді стане іншою.
Нам можна подивитися?
Ні. Ходімо.
ДУХ РІЗДВА
Заради цього моменту ми працювали цілий рік.
-Доню, не йди в її двір! -Вона викличе поліцію.
Нічого. Я заберу.
Вибачте, міс Бланскі. Ми тут не гратимемо.
Не хочемо сьогодні проблем.
А який сьогодні день?
Сьогодні Різдво.
-Духи зробили все за одну ніч. -Що з вами?
Хочете, ми комусь подзвонимо?
Чи, може, хочете зіграти?
Я?
Авжеж. Якщо хочете.
І це після того, як я скаржилася на вас в Асоціацію домовласників,
викликала поліцію й крала ваші посилки?
Що-що?
Давайте. Спробуйте. Це прикольно.
Так!
Поздоровляємо, міс Бланскі.
Мені вдалося? Тобто, справді…
Тепер ти інша людина, Керен.
Виправляй помилки, щоб ми тобою пишалися.
Я так і зроблю. Клянуся!
Молодець, Керен!
Я так вам вам вдячна. Усім… Ой!
Можна, я з вами?
Це наша робота.
Ми являємося людині, змінюємо її на краще,
а тоді співаємо про це.
Ви чекаєте на цей день Готуєтеся цілий рік
І коли нарешті він настає
Ви беретеся змінити мерзотника
Чому вони співають?
Бо це – мюзикл.
Що саме?
Усе це. Те, що після смерті.
Ура! Я це відчула.
Та ну. Справді?
Ви показуєте їм їхнє життя І надієтеся, що вони зрозуміють
І коли все проходить гладко Наш різдвяний потяг вирушає до свята
Несіть страву позитивної розв'язки!
Голова паморочиться Від мерехтіння свята
Бо допомогти комусь – солодше За яєчний коктейль
Може, ми й мертві Та ми живемо в різдвяному сні
Ми сповнені почуття Що буває тільки в різдвяний ранок
Чи буває кращий ранок?
Чарівний настрій Коли бути веселим просто необхідно
Ми змінюємо людство
Ми посіяли насіння І сходить радість
Хтось став добріший
Ми несемо цьому світу добро
Зробили ваш район приємнішим
Ми граємо свої ролі Змінюємо настрої – людина за людиною
Ми почуваємося як уранці на Різдво І це так весело
Фа-ла-ла
Я не можу так танцювати. Ти зміг би так рухатися?
Якщо я почну танцювати, решта просто загубиться на моєму тлі.
Ми сповнені почуття Що буває тільки в різдвяний ранок
Коли дзвонять різдвяні дзвони
Усі радіють
Наче ми прийняли екстазі
Але це природній кайф
Усе світиться ще яскравіше
На душі тепло, наче від сидру
Несемо цьому світу добро
Здається, це буде Надзвичайне Різдво
Ми граємо свої ролі Змінюємо долі
А хтось почистить нашу історію пошуку, коли ми помремо?
Фа-ла-ла
Фа-ла-ла-ла
ЗАЛА ВИПРАВЛЕНИХ
ЕМІЛІ МЕЙСОН
КЕРЕН БЛАНСКІ
Вибачте, сер.
О, Марґо, я тебе якраз уникав.
Так, сер. Розумію.
Але це моя робота: переглядати справу після явлення.
Ви могли б піти у відставку 46 сезонів тому.
-Ага. -Але ви й досі тут.
Постійно.
Я вважаю, що наша робота тут дуже важлива.
Авжеж. Та хіба вам не хочеться пожити ще раз?
Як я скучаю за випивкою.
Я так напивалася з подружками в Тампі.
Ти хіба не з відділу кадрів?
У мене тату внизу живота й на сідницях.
Ми були шалені. Якось викрали круїзний лайнер.
Не знаю, чи місце тобі у відділі кадрів…
Інжирний пудинг.
Вибач, що?
У вашій справі написано, ви любили інжирний пудинг.
Хочете ще раз його скуштувати?
Хіба ви не хочете повернутися на землю й знову побути людиною?
Так. Мабуть, хочу.
Я помер до того, як у квартири провели каналізацію…
Приємно було поговорити з вами,
але вечірка в розпалі, тож…
Добре. Але ж це ти почала розмову.
Хай там як. 46 сезонів. Божевілля.
Я просто так кажу. Може, вже час.
Може, вона має рацію.
Настав час дізнатися
Чи в мене є важливіше призначення Ніж відчуття різдвяного ранку
Я б міг повернутися на землю Піти у відставку, спокійно жити
Це ще один шанс на життя Про який я мрію
Може, куплю приємний будиночок на тихій вулиці.
Зустріну милу дівчину, ми поберемося, народимо дітей.
А потім, щодня після роботи,
будемо ніжно обійматися і цілуватися в губи, як це тепер модно.
Було б приємно.
Чи настав час дізнатися
Чи в мене є важливіше призначення Ніж відчуття різдвяного ранку
Знову стати живою людиною
Спробувати те Чого я колись так і не спробував
Он я на задньому дворі.
Граюся з двома дітками, чиї імена починаються на однакову літеру.
Маленька Ребекка і її… братик Реджі чи Роберт чи…
Р-р-р… Не знаю. Я придумаю хороше ім'я на «Р».
Та що як я знову зіпсую своє життя Як тоді, коли жив уперше
Чи можу я стати справді кращим
Добрішим та іншим?
Але ні, ні
Тут я зможу зробити більше
У мене ще стільки роботи
З цими тролями й козлами
Чи несу я цьому світу добро?
І чи віддаю я себе роботі повністю?
Чи я помиляюся?
Чи я займаюся хер…
Гей. Що це за лихослів'я?
Сьогодні так не годиться.
Знаю, друже.
Це звичайна після-явленнєва депресія?
Це значно більше, Джейкобе.
Глянь на це місце, друже.
Кожна постать – душа, яку ми виправили. Разом.
Тож не хвилюйся, сонечко.
Бо через два тижні ми вистежимо нового порушника сезону,
і я бачив його справу.
-Він керує модним готелем у Ванкувері. -Справді?
Неприємний типчик. Тобі сподобається.
Те, що треба, щоб очухатися.
Тож давай, не кисни. Ти вже дорослий хлопець.
ВАНКУВЕР ВІТАЄ
НАЦІОНАЛЬНУ АСОЦІАЦІЮ ФЕРМЕРІВ, ЩО ВИРОЩУЮТЬ ЯЛИНКИ
Гей, гей. Ти.
-Волтер. -Нікому не цікаве твоє ім'я,
і ні в кого не має бути вусів над губою й на лобі.
Чому ти йдеш через мій хол?
Люди, які прибули на з'їзд, платять чималі гроші,
щоб бачити й не думати про таких, як ти,
вантуз ти ходячий.
Правду ж я казав?
Жорстокий, дратівливий, самолюбивий.
Він не відповідає уявленню про канадців.
Так. Дивно бачити канадця без рукавиць.
Це точно. У нього дурний вигляд у цьому костюмі.
Але мені цікаво… Вислухай мене.
Цей хлопець… Він жахливий…
Та якщо ми його змінимо, чи сильно це вплине на оточуючих?
-Просто цікаво. -Чи сильно це вплине?
На нього працює чотириста людей.
Сумно, правда?
У них псується настрій, вони зривають зло на дітях.
Так, сенаторе. Воно має ображати. Такий задум.
Гнів – це наркотик.
Щойно ви затвітите це слово,
CNN перестане говорити, що ви надурили профспілку вчителів.
Повірте, сенаторе. Опублікуйте його.
Не знаю.
Наш гість керує піаром компанії AT&T та НФЛ.
Він допомагав обиратися сенаторам, губернаторам і президентам.
Ми тебе поважаємо, Марті, та ситуація критична.
У профспілки нема грошей на дорогого консультанта з Нью-Йорка.
Це точно.
А от і він. Привітаймо його, як годиться.
Клінт Бріґґс із «Briggs Media Group».
Дякую, Марті. Завжди радий нашим зустрічам.
Так, дійсно:
ціни на мої послуги такі безглуздо високі,
що призведуть до банкрутства вашої організації.
Але минулого тижня
понад триста мільйонів сімей розібрали різдвяні ялинки,
з яких 81% – штучні, пластикові.
Так.
Не знаю, чому ви так дивуєтеся. Один клац на Amazon –
і блискучу нову ялинку доставлять мені на ґанок ще сьогодні.
Отак просто.
Так. Раніше люди хотіли чогось справжнього.
Чи люди змінилися? Хороша новина:
люди не змінюються. Та знаєте що?
Попит на справжні ялинки падає. Обсяг вашого продажу меншає.
Вашу бухгалтерію псують Пластикові дерева й швидка доставка
Ваша продукція краща.
Та якщо хочете перемогти Треба вивчати людську природу
Хто зацікавився – слухайте
По-перше, люди ліниві
Вони дбають лише за власні інтереси
Ваші конкуренти про це знають Тому їхній товар миттю розлітається
По-друге: нам так хочеться почуватися Добрими й розумними, мати рацію
Це бажання треба стримувати Якщо хочете перемогти
Насправді ви продаєте те Як усе мало б бути
Тож пропозиція стає спокусливішою Якщо продавати більш ніж ялинку
Те, що символізує ваші цінності Вашу етику та мету
Можна бути штучним Як ялинки конкурентів
Або підтримати Санта-Клауса
Ми повернемо Різдво Повернемо радість
Повернемо затишні вечори Мерехтливе світло
Сяйво давно минулих років
Це невелика маніпуляція Та вона необхідна
Потрібне протистояння Тоді люди зрозуміють вас
Ми повернемо порядність Повернемо Різдво
А це – запах хвої Справжньої ялинки
Вони буквально їдять з його рук.
Звісно, було б легко Збільшити вашу долю ринку
Ми б створили ностальгійний образ Сказали клієнтам, що вам не байдуже
Та світ розділений на племена І щоб продажі злетіли
Не достатньо, щоб вас любили Треба, щоб ненавиділи конкурентів
Ось моя порада: живіть їхню ненависть Це сильне чуття
Люди заплатять, скільки скажете Щоб довести, що вбивці Різдва неправі
Ми повернемо Різдво
-І втрачену радість -Повернемо
Мир на землі Непорочне зачаття
І п'яного дідуся
Ого!
Кожний бумер у фейсбуці Хоче вести культурну війну
Тож скажіть основному споживачу За що він бореться
Битва за моральність Битва за моральність
Ми повернемо Різдво
І це станеться не завдяки Якійсь штучній ялинці
Мені потрібна повна інформація про нього.
Жива ялинка у вашій вітальні.
Я тягнуся причепити янгола на верхівку,
визираю у вікно й бачу сусіда Даґа, через вулицю від мене,
який збирає штучну ялинку.
Він – наче ідеальне поєднання Муссоліні й Сікреста.
Усе просто. Бідний, лінивий, жалюгідний Даґ,
для якого зручність важить більше, ніж щастя й повага до міста,
до країни, до нашого священного свята!
Клінт Бріґґс. Виріс у Сент-Полі, Міннесота.
Середній з трьох дітей матері-одиначки.
Старша сестра Керрі померла п'ять років тому.
Її дочку Рен тепер виховує Оуен, молодший брат Клінта.
Компанія Клінта спеціалізується на створенні протиріч, конфліктів
і дезінформації по всьому світу заради користі його клієнтів.
О боже. Він просто ідеальний.
Просто хотіти не достатньо. Треба розізлитися. Треба боротися.
Треба битися за дорогі нам традиції.
Так переконливо.
Аж хочеться зіштовхнути якусь бабцю зі сходів.
Я говорю про народження милого дитятка Ісуса
Шинка, запечена з медом Мікси пісень Мераї Кері
Феліс навідад і народження Бога
Ми зберемося сім'ями
Ми повернемо Різдво Ми повернемо Різдво
І отримаємо тонну грошей
За старі добрі ялинки
Миле сяйво давно минулих років
Мерехтіння вогнів і радість
Ми повернемо Різдво Ми повернемо Різдво
Дякую.
Так!
Ось наш кандидат.
Вибачте, але це не наш кандидат.
Зачекайте. Що? Чому ні?
Джейкобе, цей хлопець живе з того, що сіє розбрат.
-І він… -Шалено сексуальний.
Ти не це хотів сказати?
Що? Я 40 років, як померла,
та я не дерев'яна. Він – привабливий чоловік.
-Так. Він неймовірно сексуальний. -Неймовірно.
Та важливіше те, він тримає в руках усе на світі.
Якби ж то…
-Маудо, ти пишеш кадровикам? -Ні.
Джейкобе, це може бути найзначнішим нашим явленням. Справжнім китом.
Уявіть наслідки, якщо ми зможемо його змінити.
КЛІНТ БРІҐҐС НЕВИПРАВНИЙ
Прекрасно.
Це грубе порушення встановленого порядку.
Тож нам залишається моторошний бос зі з'їзду?
Обійдешся без сексуального Різдва.
Гаразд. Зачекайте.
Він невиправний не тому, що топить цуценят.
Його так позначили, бо він «категорично переконаний,
що люди не змінюються».
«Не змінюються»? Тепер і я захотів йому явитися.
Джейкобе, я знаю, як мислить цей тип.
У нас усе вийде. Я можу сам йому явитися.
До того ж, ти знаєш: таке вже було.
Один раз. Ледь-ледь. І ти знаєш, що тоді була інша ситуація.
-Що він сказав? -І зі світом тепер таке діється,
що я не готовий до ризику змарнувати рік можливих наслідків. Вибач.
Оберемо підступного адміністратора готелю.
Тоді я хотів би піти у відставку й забрати належну виплату.
Він сказав: «у відставку».
-У відставку не можна. -Заспокойтеся, духи.
-Він блефує. -Вибач, ти сказав «у відставку»?
Схоже, що я блефую?
Узагалі – так.
Ну, добре.
Лише візьми – й ти у відставці.
Знову на землі.
Живеш, дихаєш і ділишся думками на теми, в яких не тямиш.
Так. Земля.
Знаєш, нам не обов'язково робити це прямо зараз.
Це не соромно – перейматися виправленням людського роду.
-А тепер – вибач. -Джейкобе, благаю.
Не можу пояснити, та якби мені вдалося його змінити,
-може, я… -Що? Може, ти що?
О, ні. Тільки не треба зараз співати. Ні.
Не треба прожектора, Ґарі. Вимикай.
Щоранку я прокидаюся
З однією мрією
Я запізнююся на іншу зустріч.
Кинути камінчик У потужний потік
І дивитися, як розходяться кола
Виправити невиправне майже неможливо.
Та якщо пообіцяєш перестати співати, отримаєш свого порушника.
О, справді? Чудово. Дякую. Дуже розсудливо.
Дякую, Ґарі. Ми закінчили. Ти вчасно все ввімкнув.
Народ, він погодився. До роботи.
Так!
Хочете почути решту моєї пісні?
КЛІНТ БРІҐҐС – СІЧЕНЬ
Отже, він починається. Цілий рік досліджень і підготовки.
БЕРЕЗЕНЬ
Ретельне відтворення минулого, теперішнього й майбутнього.
ТРАВЕНЬ
Чому ми так старанно працюємо? Заради хвиль.
Прокляття!
Це відомий факт:
доброта однієї людини розійдеться, як хвилі по воді.
ЛИПЕНЬ
Добро ширитиметься, як пандемія…
Ні. Зітріть це. Вибачте.
Наче…
СЕРПЕНЬ
Знаєте, як люди нас стадіонах устають, щоб зробити «хвилю»? Отак.
Нарешті в мене є порушник, який впливає на весь світ.
ВЕРЕСЕНЬ
Якщо ми виправимо невиправного…
ЛИСТОПАД
…уявіть, як далеко сягнуть здійняті ним «хвилі».
БРІҐҐС
«Briggs Media Group». Одну хвилинку.
Дивіться, як далеко Розходяться хвилі
Давайте
Здіймайте їх. І дивіться, як далеко Розходяться хвилі
ГРУДЕНЬ
Ворожнечу між Біллі Айліш і Едом Шеріданом схвалило
керівництво з обох боків.
Ед запостить грубий коментар у вівторок і вибачиться в неділю.
Відкладіть вибачення до вручення нагород MTV, щоб було більше галасу.
Ваша племінниця тут.
Схоже, їй потрібна ваша допомога, але Оуен не сказав, з чим саме.
Вона отримала телефон?
Гіроскутер?
Просто я сьогодні такий зайнятий…
Жодних проблем.
Скажу єдиній дочці вашої померлої сестри, що ви зайняті.
Вражаюча провокація почуття вини, Кімберлі.
Та зробила акцент на слові «померла». Пишаюся тобою.
Дядьку Клінте,
я думаю балотуватися на посаду президента учнівської ради.
Може, ти мені допоможеш? Якось.
Ого. Це… Для цього ти маєш бути дуже…
Ти завжди здавалася мені дуже тихою особою.
Чому ти вирішила висуватися на президента ради?
-Кажи. -Думаю, я можу зробити школу
-кращою… -100%.
Якщо мене оберуть.
-Та, певно, не оберуть. -Певно, ні.
-Бо Джош Габбінс теж балотується… -Джош Габбінс?
Джо… Схоже, він…
-легенда в… -Так.
…твоїй школі.
Не переймайся. Це була дурна ідея. Вибач. Не слід було
тебе турбувати.
Нічого. У мене теж бувають невдалі ідеї.
Клінте, ти обіцяв Керрі, що допоможеш Рен, якщо їй буде щось потрібно.
-Пам'ятаєш? -Так. Пам'ятаю. Я…
Ти вже перемогла. Уже.
Іди сюди. Сюди. Сядь, будь ласка.
Успіх тобі гарантовано, але доведеться забруднити руки.
Ти казатимеш і робитимеш таке, чим не пишатимешся.
Хвилинку, Клінте…
Почекай, не обурюйся, далі буде гірше.
Цей Джош Габбінс. Як він навчається?
На відмінно.
-І я теж. -Йому це на руку,
-а тобі краще вчитися задовільно. -Вона завжди…
Може, й двійку отримати, провалити іспит,
отримати «незадовільно» з поведінки, і – бум!
Ти – жінка з народу. А Джош – шмарката еліта.
Розумієш?
Не знаю. Він насправді дуже милий.
-Він класний пацан. -Я тебе зараз відшльопаю.
А його батьки мають власну НПО.
Він точно щось приховує, повір. Як і всі.
Кімберлі пошукає на нього компромат. Накопає бруду.
А Кімберлі в цьому найкраща. Жорстока вбивця.
Компромат на восьмикласника?
Авжеж.
-Гаразд. -Ти голодна? Хочеш соку?
-Ні. -Неґроні?
Я стежитиму за нею
на випадок, якщо це виллється в щось важливе, про що нам треба знати.
Ну, гаразд.
А я залишуся й подивлюся, як він відшльопає типа з хвостиком.
Привіт, мамо.
У нас схожі роботи, так? Знаходити брудні історії в житті людей.
Що тут у нас?
Коли батьки змушують тебе вечеряти на Різдво з безпритульними. Жах.
Джоше. Що ж ти таке запостив?
Тобі кінець, малий. Кінець.
Я шукаю компромат на дитину.
Великий кутовий кабінет Команда з 12 людей
Крісло з гладкої шкіри Це просто Американська мрія
Мама була прибиральницею В таких розкішних місцях
Де висять занадто дорогі картини Й усілякі нагороди
Тепер усе це моє На дверях – моє ім'я
Великий дорогий стіл на 38 поверсі
Подивіться на дівчину, яка досягла Успіху, хоч це було важко
Що може перевершити Величезні вікна
Що обрамлюють милі блакиті
Такий звідси вид
Кажуть: «Лізь по кар'єрній драбині Байдуже, чим мусиш платити»
Та ніхто не каже Скільки всього ти можеш утратити
Та порядна й сповнена надії Дівчина, якою ти була колись
Якось ти прокидаєшся І думаєш
«Що з нею сталося?»
Та дівчина була народжена Щоб бачити в серцях добро
А тепер їй платять за те Що вона сіє розбрат між людьми
Гей, подивіться, яка цінна «Працівниця року»
Може, це схоже на успіх
Але він якийсь несправжній
Такий звідси вид
Я можу продовжувати Шукати компромат, копатися в бруді
Удавати, що мені байдуже Коли страждають хороші люди
Не думати про почуття провини Яке я мушу ігнорувати
Щоб піднятися далі На 39-й поверх
Або я можу вийти з цих дверей І демонстративно звільнитися
Є межа, яку ти не можеш перетнути І, мабуть, це вона
Може, я не втратила чуття Що погано, а що добре
Ні, я все чудово бачу
-Швидко ти. -Ну, скажи йому, що відчуваєш.
Ти знайшла щось смачненьке?
У таких випадках у неї на обличчі завжди вираз відрази до себе.
-Узагалі… -Так. Давай. Ти зможеш.
…я прийшла…
Сказати, що звільняєшся й хочеш значну прощальну виплату.
-…сказати, що я… -Так.
…знайшла те, що допоможе нам перемогти.
Авжеж. Ходімо глянемо. Давайте.
Зрештою розумієш Що говорити легко
Та, схоже, насправді піти
Трохи важче
Ось який вид
Звідси
КІМБЕРЛІ ПАРКС ВІЦЕПРЕЗИДЕНТ
Джошева сім'я влаштовує на Різдво вечері в притулку для бездомних.
Він, звісно, цим мимохідь похизується.
Але два роки тому він запостив і швидко видалив з тіктоку оце.
Коли батьки
змушують тебе вечеряти на Різдво з безпритульними. Жах.
Я обурений.
Я ж казав: Кімберлі найкраща.
Щойно Джош закінчить хизуватися щорічним добрим учинком,
запость це відео і пиши промову на вступ на посаду. Легко.
-Бо я твій дядько. -Минуло два роки.
-Пора йти. -Він же був у шостому класі.
Зачекай, Клінте. Ми можемо про це поговорити?
У нас ліфт раз на день зупиняється. Не пропустіть цей. Бувайте.
Давай ще раз.
Аякже.
Тепер я знаю точно. Я жахлива людина.
Ні, не жахлива.
Даруйте?
Що? Вона тебе бачить?
Ми знайомі?
А мене вона бачить?
Гей!
-Якесь божевілля. -Я так не думаю.
Ні.
Тоді як вам знати, чи жахлива я людина?
Чому вона тебе бачить?
Я не знаю.
Я завжди добре розбирався в людях.
-Це важливо в моїй роботі. -Ви тут працюєте?
-Тепер доведеться її вбити? -Ні!
Я реалізовую тут один проєкт.
-Для Бріґґса? -Що ти робиш?
Містер Бріґґс у ньому задіяний.
Закінчуй, бо в нас через тебе будуть проблеми.
Справді? І що це за проєкт?
Вигадай щось. Тікаймо.
-Я – Дух теперішнього Різдва. -Що ти таке кажеш?
Так. Цього Різдва ми будемо йому являтися,
-надіючись змінити його… -Та ти жартуєш.
…вплив на людство на більш позитивний.
Клінта?
Клінта. Так.
Я Кімберлі.
Роберто. С. Фішман. Претт. Роберто С. Фішман Претт.
Дякую, Роберто, що розсмішили.
І за комплімент. Зараз мені дуже потрібно і те, і те.
Класний прикид.
Дякую.
Думаю, ти несвідомо хотів, щоб вона тебе побачила, бо вподобав її.
Не вподобав.
Роберто С. Фішман Претт?
-Згоден. Невдале ім'я. -Занадто багато імен.
І наче нам бракує суперечок
за Різдвяною вечерею,
тепер у соцмережах триває суперечка про вид вашої різдвяної ялинки.
Так. Сторони дуже злі одна на одну.
Очевидно, якщо у вас справжня ялинка, ви – нетерпимий хіпстер з еліти.
А якщо штучна –
ви ворог Санта-Клауса, Ісуса і Мераї Кері. І це…
КІМБЕРЛІ
А Мераю краще не злити.
Гей. Дивлюся прямо зараз.
Так. Хай за це візьмуться наші інфлюенсери.
#ЯлинковаВійна. І нагадай Рен…
Рафі, ох і смакота.
Нагадай Рен не постити відео малого,
поки він не запостить щось з притулку…
Святий бомбоже.
Костюм просто чудесний.
Я вражений, Бет.
Народ, це ви…
Бет?
Прокляття. Це погано.
Хай там хто мене знімає – я вражений.
Господи Ісусе!
Цей ланцюг я ношу з власної волі. Я викував його
ланка за ланкою – з душ, які змусив страждати.
Дуже-дуже переконливо. Так, хто…
О-о, чорт…
Цієї ночі ти не заснеш
Це сон. Я сплю.
Ні, це не сон
Ох ти й потворний.
Ти мусиш виправити багато кривди
Багато лихих учинків
Ти співай, а я встану.
Своє минуле, теперішнє Й майбутнє
Ти от-от побачиш
Це просто якась чортівня.
Історію свого життя
Просто зараз
Ти побачиш
Берися за ланцюг!
А можна не братися?
Історія твого життя Правда, яка тебе лякає
Я…
Історія твого життя Розповідь про розплату й страх
Я хочу сказати те, що вам просто необхідно…
Мені дуже жаль.
Я зациклився на ваших перших словах.
Ви сказали: «Минуле, теперішнє й майбутнє».
Як у «Різдвяній пісні» Діккенса?
У фільмі Білла Мюррея з Ґолдтвейтом?
Так. Як у книжці Діккенса, фільмі Білла Мюррея
та інших адаптаціях, про які не просили.
А тепер дозволь мені закінчити. Сядь.
Тут?
Добре.
Ти можеш переписати
Історію свого життя
Поки не пізно
Ну, що таке?
Я знову перепрошую.
Отже, на планеті стільки людей…
убивці, расисти, майбутні батьки, що святкують визначення статі ембріона…
І ви вирішили явитися саме мені?
Замовкни й дай закінчити. Може, зрозумієш…
-Так, сер. -А знаєш що?
Забудь. Це того не варте.
Три духи прийдуть тебе рятувати.
Вияви до них більше поваги, ніж до мене.
-Зрозумів. -Добре. Що ж. Бувай.
Я ж казав. Цей тип бісить, як ніхто.
У нас усе вийде.
Так. Легко.
Гляньте, чи нормальний вигляд. Я пішла.
Давай, мала. Покажи йому.
Та ну.
Вітаю, містере Бріґґс.
Я – Дух минулого Різдва. Вашого минулого.
Привіт. Ого.
Добре. Ви не… Ви не така, як я очікував.
Ні? Чому?
Ви… мила.
Так. Знаю.
-Але все одно приємно це чути. -Авжеж.
Дякую. Але нам треба… Нам треба йти.
Якщо не заперечуєте… я швиденько прийму душ.
-Хочу трохи освіжитися. -Душ? Зараз?
Від попереднього духа тхнуло, а я торкався його ланцюга.
Так. Авжеж. Ідіть у душ, якщо почуваєтеся брудним.
-Дякую. -Ні.
Зачекайте. Ні.
Нам треба. Треба йти. Треба багато чого побачити.
Так. Аякже.
Гладенька. Моя удача!
Будете винні пиво.
-Так. Треба йти. -Ага.
Гей, шеф.
-Є хвилинка? -Так. Що сталося?
Я втомився бути чуваком, який просто на щось вказує.
Ясно. Знаєш, я б не став недооцінювати вказування.
-Ага. -Ти так це робиш –
аж мороз по шкірі. От укажи на щось.
Бум!
У тебе так добре виходить.
Дякую. Але я придумав кілька коронних фраз і хочу їх випробувати.
От послухай.
«Вітаю в зоні кісток». «Смачних вам кісток».
І улюблена: «Ти в "Різдвяній пісні", падло».
Не знаю, що й сказати.
Коли ми являємося, тобі не вдається нічого промовити.
А чому? Я просто не…
Чувак, це не йому вирішувати. Не він створює правила.
Перепрошую. А чому ти не на роботі?
Ну… От послухай…
Кажи. Я чекаю.
Ми летимо в його дитинство в Міннеаполісі.
-Ага. -Він тримає мою руку.
Не може стриматися й починає зі мною фліртувати.
Одне за одним, ну, ти розумієш.
Благаю, скажи, що ти жартуєш.
-Я… -Добре.
…не жартую.
-Що? -Розумію.
-Оце так. -Це було непрофесійно.
Але стільки часу минуло відтоді, як хтось хотів зі мною сексу.
Тож заради різноманіття, мама й про себе подбала.
А мама розуміє які високі ставки? Він невиправний!
Він трохи виправився.
-Молодець! -Щоб ви знали.
Тепер мені здається, що він мене осуджує.
Я тебе не осуджую.
Я взагалі не знаю, що й думати. Зачекай. А зараз він де?
Усе гаразд. Він у своїй дитячій спальні у вісімдесятих.
Поговоримо про це пізніше.
Треба, щоб ти повернулася й провела його крізь минуле.
Так. Добре. Але… Ти міг би мене замінити?
Бо буде ніяково. Я йому дуже подобаюся.
Гаразд.
Дивись, щоб тебе не спіткала та ж доля, що і її.
Моя фігурка Алекса Кітона.
Гей, дівчино-дух.
Коли я був малий, ця фігурка…
Вітаю, містере Бріґґс.
Вітаю. А де інша? Ви теж…
Ого. Який безглуздий сон.
Це не сон, містере Бріґґс.
-І перестаньте мацати моє обличчя. -Авжеж.
Я ваш Дух теперішнього Різдва.
Теперішнього? А що ви робите в моєму минулому?
Бачите? Це сон.
Початок нашого вам явлення відбувся в горизонтальній площині.
Так і було.
Тож сьогодні ввечері ми пройдемо минуле й теперішнє.
-Ясно. -Це не моя робота,
тож мені треба зорієнтуватися. Не заперечуєте?
Що ви!
Це підійде. Добре.
Гей! Я ж тобі являюся.
Не можна тікати від мене, поки я тобі являюся. Агов!
-Гей, розумнику… -О боже.
…розумію, ти боїшся,
що не зумієш виправдати прийняті рішення.
-Послухайте, полковнику Сандерс… -Йому теж являвся.
щоб правильно це зробити, треба…
-Керрі. -Керрі!
-Нам можна відкрити один подарунок. -Клас.
Почнемо з оцього зеленого.
СПАРКІ
Ти купила мені цуцика?
Ти ж у мене вже сто років просиш цуцика?
Де він?
Спить на кухні.
-Спаркі! -Спаркі!
О, Клінті, він тобі сподобається.
У нього такі милі білі лапки… О боже.
Скільки разів я казала зачиняти двері на кухні, коли заходиш?
Якщо не клацне, коли зачиниш, то виходить усе тепло,
і, очевидно, всі милі цуцики.
Господи, оце так різдвяна трагедія.
Клінте, не треба. Вона бреше.
Цуцика не було.
Вона подарувала тобі собачу миску, щоб ти вірив, що цуцик був.
Дурниці.
Чому ми його не шукаємо?
Якби ти хоч цент на нього витратила, ми б його всю ніч шукали.
Ну все.
Ти псуєш нам Різдво!
Біжи, мала, біжи.
А ти куди зібрався?
Спаркі!
Тепер я бачу.
-Спаркі! -Бачу…
Бачу…
череду подій, які перетворили мене на такого монстра.
-Вибачте. Це було занадто. -Ти прикидаєшся. Як негарно.
А що ви хотіли, якщо ви так жахливо помилилися в оцінці ситуації?
Це був найкращий різдвяний подарунок у моєму житті.
Що? Брехня про цуцика, якого не було?
Ні.
Цінний урок: люди повірять у будь-що, якщо хочуть вірити.
Я так сильно хотів цуцика,
що скоріше повірив, що втратив собаку, ніж що його не було.
Цей урок приніс мені такі статки, що я міг би купити мільйон цуциків.
А ще я ніколи більше не забував зачиняти двері.
Гаразд, дотепнику.
-Дякую. -Ні.
-Це не для тебе, а для неї. -А хто це?
Так, я про це чула. Там люди використовують таку…
-типу решіточку, так? -Ага. Кажу тобі:
через рік воно буде на всіх телефонах.
Ну, не знаю.
Чи справді люди хочуть говорити про все, що зробили,
-з усіма ідіотами, яких зустріли? -Так, хочуть, новенька.
-Дуже хочуть. -Та ну? Я Нора.
Нора. Так. Кожну думку й кожну страву.
Нора була справжній скарб.
Цікаво, як у неї склалося життя.
Хо, хо, хо! Веселого Різдва.
Хо, хо, хо.
Чудово. Різдвяний похід по крамницях.
-Он Клінт. -Клінте!
-Привіт, Норо. -Привіт.
О боже. Які класні чоботи.
-Гей. -Привіт, Оуене.
Вибачте. Кількість і якість деталей вражають.
Це що, «Sephora»?
-Так. -Їх тоді ще не було.
А ти уважний. Так, їх ще не було.
У нас з ними договір.
Ось мій синочок.
Мама теж напросилася…
-О, ось і… -Привіт, синку.
Ти вже п'яна. Ну, десь уже восьма ранку.
Я колись дуже любив цей ТЦ.
Гей.
Бачу, ти знов привів оцю. Дуже мило.
-Рада вас бачити, Венді. -Авжеж.
Якщо хтось шукає подарунок для мене…
Що?
-Замовкни. -Що?
Я буду дядьком? Дядько Оуен? Як у «Зоряних війнах»?
О боже. Це прекрасно.
-Що? Як? З ким? -З собою.
Втомилася чекати хорошого мужчину. Я хочу дитину.
Тому я пішла в клініку. Усе, що я знаю про татка,
це те, що він вчиться на магістра біології і я допомогла за це заплатити.
Люблю морських черепах.
-Запліднення в четвер. -Поздоровляю.
Милий, а ти не радієш за сестру?
Ні. Справді. Не радію.
Та ну, Клінте.
Та ну, Керрі. Я тебе люблю, але ти й не уявляєш собі, як бути мамою.
-Та ну, чувак. Так не можна. -Ти про що?
Сестра завжди була дуже добра до тебе, так?
Нічого. Я розумію його почуття.
-Правда. -От бачиш?
А я – ні. Ти не здатний поставити когось крім себе на перше місце,
і я… Господи, я цього більше не терпітиму.
Ні, Норо. Перестань.
-Не треба. Ну. -Знаєш що?
Гей, зараз Різдво.
Це я винна. Розумієш?
Я думала, що зміню тебе, та це була дурість. Прощавай.
Бувай, люба!
-Пішла ти, Венді! -Добре. Ти теж.
Я був трохи дурний. А хіба ж ти не бував дурний у 20 з гаком років?
Мова не про мене.
А чому ні? Чому не про тебе?
Я нічого не знатиму про моїх обвинувачів?
Гей, ти це дивишся?
Сенаторе, ви підете у відставку?
Клінте, ти сфабрикував скандал.
Ла-ла-ла
Я не дивитимуся цю гівняну спробу відтворення подій,
поки не розкажеш щось про себе.
-Ти поводишся, як дитина. -Я не чую.
І вона не гівняна.
-А дуже точна. Давайте CPM-104. -Я тебе не чую.
Гаразд!
Чудово.
Я відповім на одне питання про себе.
Добре. П'ять питань.
-Два. -Вісім. Моє останнє слово.
Але зійдемося на трьох. Перше питання: ти взагалі був живий?
-Так. -Коли?
Я мертвий вже майже два століття.
Що? О боже.
І ти весь цей час робив одне й те саме?
Ні. Я був… Перші десять сезонів я робив дослідження.
-Потім звільнився наш ДР Теперішнього. -ДР?
-ДР… Дух теперішнього Різдва… -Дух… А-а.
-Так. Авжеж. -…звільнився і…
-Мене запросили в шоу. -О боже.
Перший порятунок…
-Таке піднесення. -Уявляю.
Наче я справді змінював світ.
Мм. Змінював. Більше не змінюєш?
Знаєш що? Я відповів на твої три питання.
І щойно відповів на четверте.
Чому тобі здається, що ти більше не змінюєш світ?
-Та що з тобою таке? -Зі мною?
Мені ще не доводилося слухати стільки дурні від порушника.
-Порушника? -Ми йдемо по твоєму минулому.
Більшість людей буває занадто перелякана,
щоб надокучати мені дурними питаннями.
Перестань. Стули пельку й просто дивися сцену.
Поновіть, будь ласка, CPM-104.
Клінте, ти сфабрикував скандал.
Я не фабрикував…
Я натякнув на скандал, а люди й ЗМІ його роздмухали.
-І тепер оберуть клієнта. -Ти поламав тій жінці долю.
Ми говорили про таку тактику.
Я створив цю фірму не для того,
щоб соромитися дивитися дітям в очі.
Я давно відкладав це, але…
Ти хочеш мене звільнити?
Клінте, ти найрозумніший з усіх, кого я знаю. Ти не пропадеш.
Ні, Дене, я не пропаду. А от ти пропадеш,
коли я заберу всіх твоїх клієнтів.
Ти підписав відмову від конкуренції.
Але ти не наполягатимеш,
бо дуже боїшся того, на що я здатний з тактикою, яку ти вважаєш негідною.
Щасливого Різдва, Дене.
Він побудував цю компанію на гідності й чесності, а ти її знищив.
Молодець. Ходімо.
Зачекай хвилинку. Зачекай.
Ти вириваєш сцени з контексту. Дивися, що буде далі.
Кімберлі, я створюю власну фірму.
В тобі є значний потенціал, який тут марнується.
Я зроблю тебе віцепрезиденткою. Подвою зарплату.
Але ти мусиш вирішити просто зараз: ти зі мною чи ні.
Я…
Думаю, з тобою.
Чудово. Бери пальто. Ходімо будувати мрію.
За це мені ніхто не дякує? За те, що вірю в людей
-і допомагаю жити кращим життям. -Кращим?
-Так. -Ти так думаєш?
-Сто процентів. -Що ж.
Знаєш що?
Можеш увімкнути DS-261 про події два дні тому?
261? Я вирізала цю частину.
Я розумію, що це видалена сцена. Увімкни зі звуком. Добре, Бонні?
Гаразд. Боже. Він казав щось про мене?
-Ні. -Ясно. А чим від нього віє?
Я… не знаю.
Добре. Знаю, це прозвучить дивно, та, повір,
-це треба для діла. -Що?
Ти можеш понюхати його волосся й описати запах?
Ні.
Привіт. Це Марґо з відділу кадрів.
Хотіла сказати, що відділ кадрів це схвалив. Усе гаразд.
-Робіть, що хочете. -Гаразд. Цукрова вата.
Боже. Так сексуально.
А тепер можеш увімкнути ту сцену?
Так. Вмикаю 261. Зі звуком. Пам'ятаю.
Той хлопець, конкурент Рен, Джош Габбінс.
Сім'я Джоша влаштовує вечері на Різдво
-в притулку для бездомних… -Це два дні тому.
І я пам'ятаю…
…швидко видалив на тіктоку.
Коли батьки змушують тебе вечеряти
на Різдво з безпритульними. Жах.
Я обурений. Я ж казав: Кімберлі – найкраща.
Щойно Джош закінчить хизуватися щорічним добрим учинком,
запость це відео, Ренні, і пиши промову на вступ на посаду.
Легко.
Гаразд. Твоя правда.
Він же ще пацан…
Чи шкодую я, що сказав: «Легко»?
Так. Але я зробив вибір і мушу з ним жити.
Я лише прошу, щоб ти поважав особисте життя – моє і моїх рідних.
Що таке?
Що сталося? У мене горить обличчя.
-Давай поговоримо… -Повірити не можу: один ліфт на день.
Треба встигнути. Бувайте. Люблю вас.
Глянь. Чи схоже, що вона живе найкращим можливим життям?
Тепер я знаю точно. Я жахлива людина.
Ні, не жахлива.
Даруйте?
Секунду. Що? Зачекайте.
-Зачекайте. -Ми знайомі?
Усе. Закінчили. Вимикай. Дякую.
Що ти там робив? Як вона з тобою розмовляла?
Не знаю.
Я стежив за тобою, а вона взяла й глянула прямо на мене.
І ми просто… Ми просто почали говорити.
А взагалі – забудь.
Головне те, що Кімберлі дуже хороша людина.
-А ти… -Вам дозволено втручатися
-в життя людей, яких ви… -Я намагаюся показати тобі вплив
-твоїх рішень… -Ти не відповів на питання.
-Я втомився мудохатися з тобою. -О, які слова.
-Увімкніть CPM-163. Так. Зараз. -Тільки не CPM-163.
Ні. Я не можу…
Гей, народ.
Ренні, дядько Клінт щось приніс.
-Круто. -Так.
Мамо, можна я віддам це хворим дітям?
Це було б дуже мило, доню.
-У холі стоїть кошик. -Так. Віддавай. Добре, що запакований.
Поряд з ведмедем. Хай тобі допоможе Марта.
Ти однозначно бадьоріша, ніж раніше.
Не треба, Клінте. Слухай, поки вона не повернулася.
Мені час владнати справи.
Чуєш… Перестань.
Хочу просити тебе про послугу.
Дещо особливе.
-Давай не будемо. -Коли мене не стане…
Ні.
-Це ключовий момент. М-ре Бріґґс. -Ні…
Містере Бріґґс!
У нас утікач!
Чого ти так боїшся?
Боюся того, що ти радиш їй гірше вчитися.
І кажеш скривдити іншу дитину. А вона тебе слухає.
Я не казав, що це буде легко.
Вона хотіла перемогти. А для цього треба грати жорстко.
Клінте, в неї добре серце…
Сеньйоре, благаю.
Ні, сеньйоре.
Сеньйоре!
У нас прорив.
-М-ре Бріґґс. -Ні.
Я не говорю французькою.
Вибачте.
От халепа.
ЧОЛ.
Усе добре. Повертайтеся до роботи.
Цей спогад, з лікарні…
Ми… називаємо такі ключовими.
Момент, який ти мусиш пережити,
щоб справді змінитися.
Чому тут стільки фото моєї віцепрезидентки?
Я проводив дослідження.
А на це ти себе прифотошопив?
-Справді? Навряд. -Прифотошопив.
Послухай… Можливо, я поспішив з ключовим моментом,
завів тебе, коли ти ще не був готовий.
Я хочу… вибачитися.
Нічого. Упевнений, усі методи годяться,
якщо хочеш виправити невиправного.
Це не обов'язково має бути так.
Я щиро вірю, що ти можеш позитивно вплинути на людство.
Як ти, наприклад? Як у тебе справи?
Ти цим займаєшся вже 200 років.
Чи стали люди добріші?
Привітніші? Чи об'єдналися?
Хочеш дізнатися, які насправді люди? Почитай коментарі нижче.
Ось які ми насправді. І я це приймаю.
Бо мені серед них жити.
Мені не доступна така розкіш: сидіти тут,
судити всіх, наче якийсь космічний соцпрацівник.
-То от ким ти мене вважаєш? -Так. І ми закінчили.
Що? Навіщо такий драматичний вигляд?
Гадаєш, мене зацікавить те, що за цими дверима? Я…
Забудь.
Тобі нітрохи не цікаво?
Узагалі – ні. Справді.
-Клінте. -Що?
-Клінте! Ходімо! Негайно! -Прокляття.
Це тобі.
Іди сюди, малий негіднику!
Ти питав, чи я колись був живий.
Ага.
Що? Той малий?
Це ти?
Що?
Містере Скрудж. Я Вудро.
У мене для тебе нічого нема. Бувай здоров.
Я не заслужив таких слів, сер.
Бувай здоров.
СКРУДЖ І МАРЛІ
Як вам не соромно казати таке дитині.
І ви будьте здорові, мадам.
Ти показуєш мені, що повість Діккенса…
-Благаю, сер. -…про тебе?
-Що таке, хлопче? -Ага.
Ми з батьком працюємо на млині, який ви щойно закрили.
І що?
Той млин ще приносить прибуток, сер.
Але тисячі людей опинилися без роботи.
У час, коли вони мають радіти.
Радіти? Маячня!
Коли твій батько не сплатить по закладній,
і я куплю його будинок за пенс…
отоді дуже радітиму я.
Бувай здоров!
Так. Ти був страшним мудаком.
Ого.
Ще один-єдиний невиправний у нашій програмі.
Тож я розумію, скільки всього на тебе тисне.
Рано чи пізно
це стане нестерпно.
Не думаю, що вона нас бачить.
Точно.
Мадам.
Уже йду. Потерпіть.
Байдуже.
Ну, давай.
Дякую.
Будьмо.
Мм. О боже.
Це… сцяки.
-Смачно, так? -Теплі.
-Майже гарячі. -Ідеально.
Я не зовсім розумію. Ти був Скруджем.
Дух тебе змінив, і ти не повертався до старого.
Не ошукував людей до самої смерті.
До самої смерті.
А коли вона настала? Твоя смерть.
-Приблизно через три з половиною тижні. -Роки.
-Що? -Так.
-Жартуєш? -Ні.
-Справді? -Ага. Так.
Вибач. І що ж тебе доконало?
-Що прикінчило? -Нічого особливого.
Головною причиною смерті тоді був січень.
Ні.
Але як ти… Як ти взагалі зрозумів, що змінився?
Будь-хто може… бути хорошим три тижні. Так?
Тобто…
А чого всі ті люди ображалися?
Коли ти казав «Бувай здоров».
Ну, в ХІХ столітті «Бувай здоров» було лайкою.
-Ні. -Так. Це значило «Іди в сраку».
-Невже? -Дуже грубо.
Може, спробуєш?
Скажи це комусь. Думаю, тобі буде приємно.
-Ні. -Це ж не насправді.
Клінте… дякую за твої старання, але не скажу.
Приятелю, ти сидиш У гівняному британському барі
Сидиш і кривиш губи
Ще пінту моєму другові, гарячу
Жахливий акцент.
А я так не вважаю.
Ти тонеш в елі Й почуваєшся невдахою
Ти мізерніший Ніж розкисла картопля з рибою
Але ти не мусиш сидіти й дутися Дай волю внутрішньому Скруджу
Чому ці козли мають Радіти життю?
Коли ти пригнічений І хочеш збадьоритися
Поплескай по плечу Якогось бідолаху
І мило скажи
Бувай здоров.
Бувай здорова
Який жах.
Просто промов ці слова І скоро ти вже всміхатимешся
Отак Бувай здоров
-Даруйте? -Ви бундючний негідник.
Це наче «Пішов ти!» Але вишуканіше
Два слівця Повністю змінюють настрій
-Бувай здоров. -Бувайте здорові!
Бувай здоров.
Вчуваю, що ти не згоден.
Ти не робив нічого поганого Уже дуже-предуже давно
Розумію: ти цим дуже пишаєшся
У мене така робота.
Але ж не мовчи Ти сам знаєш. що хочеш спробувати
Не треба стримувати гнів
Гей! З дороги, телепню.
Та ну, приятелю.
Він сам напросився. Ти ж хочеш.
Давай. Ну. Ось ця можливість.
Просто випусти…
-Бувай здоров! -Так!
-Бувай здоров -Що ти, гад, сказав?
Сер, ви дрочун І сварливий блазень
Що ти сказав?
Бувай здоров Від тебе тхне лайном
Ми не казали добрий ранок Чи добраніч
-Точно! -Назад!
Так, два слівця Змінюють настрій
-Бувай здоров -Бувай здоров
Бувай здоров
-Вона забила туалет. -Бувай здорова.
-Він спав нею. -Бувай здоров.
Це нічого не значило. Життям клянуся.
Бувай здоров.
-У нього чума. -Бувай здоров.
-Вона каже, ви – повія. -Бувай здорова.
Я сирота. Сер, прошу, дайте мені добавки.
Бувай здоров.
Вітаю, пане.
Бувай здоров.
-Вибачте за лайку. -Бувай здоров.
Осудіть їх згідно з етикетом Наче ви Джуді Денч
-Зачекай. То була Джуді Денч? -Боже. Вона – національний скарб.
-Я люблю всі її ролі. -Мені вона сподобалася в «Шоколаді».
-«Шьоколат». -«Шьоколат».
Поки ми крокуємо По вулицях Лондона
Простенькі провокації Засмучують людей
Це тобі. Так.
Бувай здоров!
Бувай здоров
Це така забава
Якщо ти шокований Поцілуй мого Діккенса, синку
Поцілуй.
-Ні. Перестань! -Синку! Е-е… Що?
Це Чарльз Діккенс. Це такий жарт.
-Так. Але тут дитина. -Але ж це не насправді.
Тут дитина.
Мадам.
-Мені дуже жаль. -Авжеж вам жаль.
Мадам…
Бувайте здорові!
Бувайте здорові Наша улюблена лайка
Нехай лихослів'я Заповнить міську площу
Шпилька, щоб проткнути Його повітряну кулю
І будь-хто може захотіти
Дати комусь під зад
Два слівця Які повністю змінюють настрій
-Бувай здоров -Бувай здоров
Бувай здоров
О, це… Він мертвий.
-Точно… Ні, живий. -Усе гаразд.
-Усе це не насправді. -Який він жвавий.
Як ти все це знав?
-Не знав. Просто повторював за тобою. -Справді?
-Так. -Я всередині трохи помилився.
-Чечітка – щось новеньке. -Трохи.
-Але це дуже виразний засіб. -Вони теж усе знали.
-Можна тебе на хвилинку? -Так, ти…
Вислухай мене. Я знаю, що ти хочеш сказати.
Але я його втрачав.
І подумав: якщо він побачить, що я теж був невиправний…
І ти вирішив, що це хороша ідея –
взяти його на маленьку прогулянку у власне минуле?
Я мав змусити тебе піти у відставку,
коли ти просив, а не ризикувати всім
через невиправного.
-Ні. Гей. -Авжеж ні.
Може, на мене не діє ваша програма, але це не тому, що він не старається.
-Він зі шкіри лізе. -У ліжко, м-ре Бріґґс.
«У ліжко». Я…
А ти… Відтепер усе робитимеш за планом. Зрозумів?
-Джейкобе, я намагався… -За планом.
Гаразд. За планом.
Ще кілька разів повтори.
Бувай здоров.
Перепрошую?
Що це було?
Бувай здоров.
Це не я. Я теж це чув.
Гей, Клінте.
-А-а, привіт, Чарлі. Як справи? -По-перше, класний вигляд.
-Ага. Чого тобі? -Ти як Санта з обкладинки.
Чутки про штучні різдвяні ялинки ширяться.
-Добре. -Ти – геній.
-Дякую. -Бомба. Глянь, це в трендах.
Це… Е-е…
Вибач. Піду розберуся, що це, в біса, таке.
Про що він?
Заходь і познайомимося ближче.
Що це тут діється?
-Я – Дух теперішнього Різдва. -Твій бос тебе насварив,
-і ти влаштовуєш мені Діккенса? -Мушу діяти за сценарієм.
Можна, я візьму? А скільки тобі виплатять при звільненні?
Клінте, будь ласка.
Чому ти хочеш у відставку?
Я лише погрожував піти у відставку,
щоб він затвердив тебе як порушника.
І що б ти робив далі?
Що роблять духи у відставці?
Кажу востаннє, м-ре Бріґґс: мова не про мене.
То ми знову кажемо «м-р Бріґґс» і «порушник».
Я повернуся до гостей.
А ти залишайся тут
-на величезному унітазі з їжі. -Ні, ні. Клінті, зачекай.
Гаразд. Якщо я скажу тобі…
чи ти замовкнеш і просто підеш зі мною?
Авжеж.
Добре. Ти мене просто вбиваєш.
Добре.
Так от. Моя пенсійна виплата – якщо я вирішу її забрати –
золотий годинник, подарункова картка «Sephora»
і шанс повернутися на землю й доживати серед смертних.
І ти б цього хотів.
Насправді я хочу, щоб ти замовк і дав мені робити мою роботу.
Ось чого я хочу.
Чудово. Роби свою роботу.
-Хапай мене за руку. -Ми це зробимо?
Зробимо. Повезу з вітерцем.
О боже.
Бонні.
Пам'ятаєш, ключове слово – «з вітерцем».
Ось наша перша зупинка.
Ми… щойно тут були.
У мене цілий відділ людей,
які важко працюють над переміщеннями.
Байдуже. Це не важливо. Я точно знаю, що діється.
-Справді? -Так. Знаю.
Я, звісно, люблю Клінта. Він класний. Я вважаю його другом.
Чуєш? Другом.
Наскільки з Клінтом узагалі можна дружити.
А ти казала йому про своє особисте життя?
Подивишся, як скоро в нього заскляніють очі.
О боже. Вони мене лайном поливають.
Так. Вони тебе лайном поливають.
-Говорите про Клінта? -Так.
Він, можливо, занадто захоплений собою,
а ви маєте про Клінта дещо знати.
У дитинстві він часто був сам.
І зрозумів, що єдина людина, на яку він може розраховувати –
це він сам.
Тож не будьте… не будьте до нього надто суворі.
Він… У нього добре серце.
Це ж треба. Так. Я його люблю.
Так, так. Це ж Дух теперішнього Різдва.
Кімберлі, привіт.
Мабуть, явилися по Клінта?
Вона тебе бачить. І знає про все це?
Ні. Не зовсім.
-Класний костюм. Рудольф. -Дякую.
Дуже гарно.
Компліменти, як завжди.
Тепер я навіть рада, що прийшла.
Так.
І я.
Так і знав: ти дозволив їй себе бачити, бо закохався в неї.
Хто влаштовує вечірку на роботі в самий Святвечір?
Тільки Клінт, так?
От сучий…
Це щоб показати владу.
Тепер і ви мене лайном поливаєте. Ходімо. Що наступне?
Вибачте. Я вже збирався йти.
Так. Звісно.
Я думав, ми тепер діємо за планом.
Але я був радий вас бачити.
Ого. Так.
А я – вас.
-Добре. Сьогодні лише один. -Клас!
Я дуже радий.
Моя колишня. Звісно.
-Сім'я, яку я міг би мати. -Дякую.
Чесно… Я дуже радий за Нору.
Чому ти не визнаєш, що дозволив Кімберлі тебе бачити?
Я не дозволяв. Вона просто…
Та ну. Я ж бачу, як ти на неї дивишся.
Думаю, ти дуже хочеш у відставку.
-Ти мене не знаєш. -Ти сам себе не знаєш.
Думаєш, ти кращий за нього?
-Дякую, мила. -Гадаєш, я на таке спокушуся?
На щось таке затишне й стабільне?
Застрягнути десь у передмісті з…
Це м'ясний рулет?
Ти кажеш, що це – моя мрія
Та ми обидва знаємо, що це не так
Змінимо предмет обговорення
Бо ця мрія…
Твоя
-Накидайтеся. -Давайте.
-Не шкодуйте обгортки. -Так.
Так.
Чи, може, я ставлю загальне добро вище за власне щастя.
Але тобі цього не зрозуміти, так?
Якщо ти знову станеш людиною, це принесе тобі особисте щастя?
Історія твого життя Зовсім новий сюжет
-Я втомився. -І я.
Історія, в якій у тебе жінка й діти Ось як ти хочеш жити
У тебе наче був шанс на любов Та ти помер
Але я можу допомогти тобі Отримати його. Бути твоїм союзником
Ти можеш переписати Історію свого життя
Ти маєш бути в ліжку, коли прийде Санта.
На ту, в якій тобі відмовили
Я можу допомогти тобі з Кімберлі. Ви подобаєтеся одне одному.
-Ти справді так думаєш? -Так.
-У неї такі гарні очі, коли сміється. -Правда.
Зачекай. Я бачу, що ти робиш. Ходімо.
Ох і міцно ти мене схопив.
Таких, як ти, більше нема. Ти знаєш?
Ми йдемо в Нарнію?
Зачекай. Ні. Що ти робиш? Що ти… Гей!
Історія твого життя
Мрія, за якою ти наважуєшся йти
Злізь зі стола, будь ласка.
Історія твого життя Дивись, як складається картинка
Тебе не торкалася жінка Уже так…
Перестань!
Ого. Це не дует.
Тобі що, п'ять років? Злазь.
-Це притулок для бездомних. -Нас не бачать.
-Я тобі допомагаю. -Не хочу твоєї допомоги.
Я тут, щоб тобі допомогти. Тому – перестань і дивися.
Гаразд. Як скажеш. Я що, повинен знати цього малого?
-Це Джош Габбінс. -З Різдвом.
Конкурент Рен за президентство.
Ти сказав Рен зіпсувати йому життя.
Я відправив тобі класне фото. Запость його.
ЦЕ ПО-ПРЕЗИДЕНТСЬКИ
-Може, принесе голоси. -А може – ні.
Не знаю. Не хочу, щоб люди думали, що я роблю це заради перемоги.
-Пишаюся тобою. -Ага.
Але, думаю, можна запостити.
Бачиш? Він не хоче це постити. Можливо, він скромний хлопець…
Запостив.
Скромно похвастався. Шок.
Покажеш, де ще я був правий? Мені знову подобається.
-Мовчи. -Гей.
А бувало, що ти дивився в дзеркало
-й думав: «У вінку я наче…» -Більше жодних питань.
-Жодних питань? -Жодних. Чекай.
Я лише почав питати…
Так приємно дивитися.
Можеш сказати Бонні, чи хто там відповідає за переміщення,
-що це просто смішно? -Дядько Оуен.
-Ти цілий? -Так.
Чому ти ніяк не навчишся?
А чому в тебе так добре виходить? Ми ж катаємося раз на рік.
Твій брат – така хороша людина.
-Хочеш какао? -Аякже.
Ти ж знаєш, що за все плачу я?
Ти огидний.
Так, він хороший.
Усе добре.
Схоже, Рен вирішує, чи робити, як порадив дядько.
Мабуть, не запостить, бо вона так схожа на мою сес…
Запостила.
СПРАВЖНІЙ ДЖОШГАББІНС
Хочеш побачити, де ти помилявся?
Я радий за неї. Якщо хочеш зробити так, щоб у школі стало краще,
доведеться прийняти незручну правду, а це…
ПОДКИДЬОК – ТИ ХРОБАК
ТЕПЕР МИ ЗНАЄМО СПРАВЖНЬОГО ДЖОША #ТОКСИЧНИЙ
ДО РЕЧІ: ТИ НАМ НІКОЛИ НЕ ПОДОБАВСЯ
#ВЛАШТУЄМО ДЖОШУ ГАББІНСУ БОЙКОТ!
ВІН ЖАХЛИВИЙ – #БОЙКОТ
БОЙКОТ
ДЖОШ – БРЕХУН!
ЖАХ
СПОДІВАЮСЯ, ТИ СОБОЮ ПИШАЄШСЯ!
-Смачного. -Дякую.
ЖАХ
Ні. О, ні.
НАРЕШТІ МИ ДІЗНАЛИСЯ: СПРАВЖНІЙ ДЖОШ – ФАЛЬШИВКА
БУВАЙ, ДЖОШЕ
Послухай, це…
Це добре.
Хай це буде йому урок.
Якщо балотуєшся, за твоїм минулим полюватимуть.
Він запостив це в шостому класі, дурнику.
-Слухай, я… -Йому 11 років.
Я не хочу, щоб з малим щось сталося.
Я не чудовисько.
А що ж люди, які заковтнули приманку?
Що вони?
-Добре. Так. Це добре. -Це їхня вина.
-Що добре? -Сердечні страждання. Хай буде.
-Так починаються справжні зміни. -Ні.
Можеш увімкнути CPM-163, будь ласка?
-Що таке CPM-163? -Знаю, це дуже незвично.
Будь ласка, нам треба повернутися в різдвяний спогад 163.
Що це таке?
Дякую, Бонні. Ні, я… Я не хочу зараз про це чути…
Дякую, Патрику.
Не йди, Клінте. Дивися.
Не треба так.
Нічого. Я з тобою.
Благаю, не роби цього. Я…
Ти витримаєш. Ходімо.
Я весь час буду з тобою.
Привіт. Ренні.
Дивись, що приніс дядько.
Круто. Мамо, я можу віддати це хворим дітям?
Це було б дуже мило, доню.
-У холі стоїть кошик. -Так. Віддавай.
Ми його загорнули.
Поряд з ведмедиком. Хай Марта допоможе.
Ти однозначно бадьоріша, ніж раніше.
Не треба, Клінте.
Слухай, поки вона не повернулася. Мені час владнати справи.
Чуєш… перестань.
Хочу попросити тебе про послугу. Дещо особливе.
Коли мене не стане, візьми до себе Рен.
Послухай…
Перестань. Ти ніде не дінешся.
Навіть якби ти померла – а цього не буде –
з мене буде поганий татко.
Дуже поганий. Я страшенно зайнятий,
а ще я… еґоїст.
Ти мене не надуриш, Клінте. Я знаю, який ти насправді.
У цьому ти щодо мене завжди помилялася.
Я справді дуже еґоїстичний.
Погані новини, Керрі.
Унизу закінчилися веґанські продукти, і я купив тобі вермішель з куркою.
Але я повиймав курку, тож має бути нормально.
-Гей, Оуене. -Привіт.
Сестра хоче щось тебе попросити. Про послугу.
Але вислухай без упередження. Зроби мені радість.
-Добре. -Вибач.
Гей, Керрі.
Що тобі потрібно?
Усе, що захочеш.
-Ми ж рідні. Я все для тебе зроблю. -Дякую, Оуене.
Гей. Я знаю, тобі було нелегко.
Але ти це витримав. Це вимагало сміливості. Я тобою пишаюся. Іди сюди.
Так.
Легше. Досить. Бо розмажеш по мені ектоплазму.
Добре. Твій останній дух от-от тобі явиться.
Він дещо імпозантний. Мало говорить, здебільшого вказує.
Зачекай. Це все? Ти йдеш?
Так. Мою місію закінчено.
Але не хвилюйся. У тебе все буде чудово.
Ні, ні. Зачекай.
Ти змусив мене пережити найгірші миті життя
і звалюєш? Ні. А що ж ти сам?
Я пережив вирішальну мить. Твоя черга.
Клінте, скільки разів тобі казати? Ідеться не про мене.
О. Ну, тоді – бувай здоров.
А-а. О, ні. Ти знаєш, що це мене триґерить.
-Тому й сказав. -Скинь оберти.
Хто ти такий, щоб казати іншим, як жити,
коли сам тікаєш від життя? Визнай це.
Усе. Годі. Більше ні слова.
-Повернімо тебе в офіс, поки… -Не соромно визнати, що боїшся.
Он які? І чого ж я боюся?
Ти боїшся одного питання.
Про що це він?
Я не… Я не знаю.
Знаєш.
Це питання, яке не дає тобі спати вночі.
Через нього ти тут працюєш рік за роком,
хоч міг би повернутися до життя.
О, ні. Не треба зараз співати. Ходімо. Давай…
Байдуже, скільки людей ти змінив, байдуже, як успішно працюєш.
Ти досі не знаєш відповіді.
Відповіді на що?
Чи я назавжди
Невиправний?
Що? Це безглуздя. Ти виправився. Я це бачив.
Та чи зможу я залишити позаду
Усі помилки, від яких тікаю?
Це було дуже давно.
Ти вже компенсував усе з лихвою.
Чи можна залишити Найгірше в минулому
І чи заслуговую я
Того, хто побачить у мені Щось хороше
Чи я назавжди залишуся
Невиправним?
Є лише один спосіб дізнатися, хлопці.
Він піде у відставку прямо зараз.
Так, годі. Назад у ліжко!
Ні.
Я кожну хвилину життя Брав усе, що можна взяти
І ніколи не думав Про руйнівні наслідки
Усі мости, які я спалив Рани, яких не вилікував
Усі цінності, які здобув Виявилися нічого не варті
Що це таке?
Для чого це?
Можливо
У мене є важливіша мета?
Чи я назавжди невиправний?
Чи можу я звільнитися Від життя, сповненого помилок?
Чи можна залишити найгірше позаду Й чи заслуговую я знайти
Таку любов, на яку я можу спиратися
Щодня
Чи я зрозумію, що так і залишуся
Невиправним?
Прислухайся, Ебенізере.
Невиправним
Тебе відвідають три духи.
Ти марнуєш час, Джейкобе.
Ти впевнений?
Давай, чувак.
Ми мусимо вірити Що в серцях навіть найгірших з нас
-Є трохи порядності -Є порядність
Ти знаєш, що можеш досягти Чогось чудесного
Якщо наважишся
-Якщо наважишся -Якщо наважишся
Я мушу йти, мушу спробувати
тільки так я дізнаюся
Чи я
-Назавжди невиправний -Невиправний
Чи стану я людиною яка спокутувала погані вчинки
-Чи мене вже не полюблять? -Не полюблять
Чи зможуть мене простити?
Чи наважуся я жити?
Багато чого треба залишити В минулому
Але я дізнаюся, чи це так
-Чи є в мені щось хороше -Справді хороше
І, може, побачу Що я не завжди буду
-Невиправним -Невиправним
Чи я невиправний?
Чи можна виправити невиправного?
Невиправний?
Що це?
-Що це? -Зачекай, я…
Думаю… так.
Ти… теплий.
Так! Я теплий.
Що таке?
-Свербить. -Що?
-Свербить… Почухаєш? -Добре.
-Гаразд. Добре. -Так, так. Правіше.
Ця піжама з ряднини.
Залізеш під сорочку?
-Просто… -Ні. Боже. Я не хочу.
Будь ласка. Благаю.
-О, так! Фантастика. -Отак.
-Мамцю. -Так.
-Так приємно. -Ага.
Я забув, як це: почухати, коли свербить.
А я забув, як це: отак руку натрудити.
Дякую.
Чому я… Чому я такий важкий?
-Сила тяжіння. -Так.
О-о боже…
-У тебе… -Туалет у квартирі.
-Можна? -Можна.
Обережно.
Це дивовижно!
Мені завжди було цікаво, як це, і я не розчарований.
Гей! А що таке «кондиціонер»?
Його треба наносити на волосся.
Пізно!
-А можна мені так робити щомісяця? -Авжеж.
Тримайся, Нью-Йорк. Цей дядько миється аж раз на місяць!
Твій одяг на мене тісний. Я почуваюся по-дурному.
Ні, все гарно. Ходімо.
Гей, гляньте на нього!
Піджак. Штани. Хусточка в кишені.
Не треба. Поклади назад. Дякую. Він…
-Він мене бачить. Ти мене бачиш. -Так, бачить.
-Так, я вас бачу. -Дуже добре бачить.
Тобі слід звикати до цього. Правда.
-Мене всі бачать. -Так.
Вітаю! Ви мене бачите!
-І до цього слід звикати. -Чорт.
Ви в нормі?
-Здається, так. Він у нормі. -Думаю, так.
-У вас дурний вигляд. -Це у вас дурний вигляд.
Ні. Гей, Дейве, відвали.
-Ану зберися. -Але ж у нього був дурний вигляд.
-Он вона. Поговорімо… -О, ні. Це вона.
Знаєш що?
Давай пізніше, добре?
Я не знаю, що їй сказати.
Як це? Раніше в тебе добре виходило.
Просто… продовжуй.
Це коли вона була фантазією. А тепер вона реальна.
Я все зіпсую.
Я думаю, що зробив величезну помилку.
Я не готовий до всього цього.
Коли я мився, використав надто багато води.
От хто я тут? Чоловік, який випускає всю гарячу воду?
-Гей, поглянь. -Що там?
Це було прекрасно.
Так. Зберися. Ти наче покупець, який шкодує про покупку.
Ти прийняв правильне рішення.
Не думай. Дихай глибоко.
Іди підкори її. Негайно. Поки не пішла. Повір мені.
-Добре. -Добре.
-Лясну, що й голова відпаде. -Ні, ні. Я піду до неї.
Піду. Обіцяю.
Наступний дух… Майбутнє постійно змінюється.
Не знаю, що ти побачиш, але вислухай його. Добре?
-Ти питав, чому я обрав тебе. -Я знаю чому.
Бо я можу чинити… позитивний вплив на людство. Якось так.
Ні. Тобто – так. Спочатку.
Але коли я дізнався, що ти невиправний, як я,
я подумав: «Якщо я зможу його змінити, може, і для мене є надія».
Так.
Кімберлі.
Гей. Ти повернувся… в сміливо тісному костюмі.
Так. Він справді тіснуватий.
Ні. Мені подобається. За європейською модою. Тобі личить.
Так. За європейською. Я купую весь одяг у Німеччині.
-Так. -Розумію.
Вибач, але ти б хотіла…
Ти б хотіла кудись піти і, може… не знаю…
-Ні. Навіть не відповідай. -Так. Я б дуже хотіла. Так.
-Із задоволенням. -Чудово. Справді?
-Авжеж. Я люблю ходити «кудись». -І я. О боже.
Що?
Що таке? Свербить?
Давай допоможу.
-Де? Тут? -Так.
Можна й так.
Блаженство на паличці.
Дякую.
Є заклад «Блаженство на паличці».
-Там подають кукурудзяні хотдоги. -О, гаразд.
-Це ж їжа? -Смачнюща.
-Сідні. -Що, Клінте?
Як справи?
-Щасливого Різдва. -Щасливого Різдва.
Гей, Стюарт.
Ну?
Як гарно.
То ти таки вирішив,
що звільнишся з роботи,
все покинеш і переїдеш сюди?
Я щороку казав собі: «Час рухатися далі».
Але щороку обирав залишитися.
А наш вибір робить нас тими, хто ми є. Так?
Так. Мабуть.
Тож цього року я зробив інший вибір.
Чесно кажучи, я хвилююся, що зробив страшну помилку.
Але інакше я не був би тут з тобою.
Можна?
Місто сяє Мерехтливим світлом
Чарівна мангеттенська ніч
Не знаю, що буде далі Він не поспішає
Але тримає мою руку І не відпускає
Він безтолковий, високий У нього добре серце
Та я не хочу закохатися І все занапастити
Я дивлюся йому в очі
І вони кажуть мені «Стрибай – і сітка з'явиться»
То чому б не стрибнути?
Я надто довго відкладала Початок нового життя
Так мені тепер здається
Кажуть, уночі буде сніг.
Справді? Наче для цього не достатньо холодно.
Узагалі не холодно.
Чи дуже я спітнів?
Чи червоне в мене обличчя?
Коли я ходив на побачення Узяти за руку – як зайнятися сексом
Думаю, ми подобаємося Одне одному
Чи це переросте в щось більше?
Чи може бути так Що вона відчуває те саме, що я?
У цій жінці стільки доброти Скільки може бути в людині
То навіщо їй обирати Такого як я?
І, може, з часом з'ясується
Що я козел, як я й боявся
Бо чоловік, якого я бачу Може бути
Таким самим Скруджем
Ось як мені здається
Може, я все ж таки розумію, що правильно
Бо сьогодні мені все добре видно
Я бачу, ким я міг би бути
Якби просто був з тобою
Ось як мені здається
Насправді я не купую весь одяг у Німеччині.
Хто за?
Пропозицію прийнято.
-Чудово. -Волонтерська громадська робота буде…
Їй вдалося. У неї президентський вигляд.
Глянь, як стукає молотком.
Наступне питання. Збір коштів серед учнів контролюватиме…
…контролюватиме незалежний…
Ти бачила?
Що сталося?
Що це? Що там написано?
ДІМ ТИГРІВ
Що це таке?
Чекай. Що ти хочеш сказати? Той малий?
Через дрібну онлайн сварку?
Як я міг знати, що він щось таке утне?
Хвилинку. Зачекай.
Це ж лише тіні того, що буде.
Тобто цього ще не сталося.
Я не змінюватиму заради вас життя,
але це – дрібниця. Це я можу виправити.
Давай закінчувати цю подорож.
Ти не говориш? Лише вказуєш?
То, може, покажеш, де вихід? Він тут?
Це старий я.
Я не хочу знати!
Та ну.
Так!
Так. Я бачив таке в кіно. Знаю, що робити.
Ось він.
КЛІНТ БРІҐҐС
-Прямо тут. 93 роки. Непогано. -Він тут.
Він перестрибнув далі – у YTC-407. Упевнена, шукав мене. Вибачте.
-Гей, це ти. -Так.
Допоможеш мені звідси вибратися?
Не чіпляйся до мене. Я на роботі.
Я знаю, ти до мене прив'язався.
Він тут. Сюди.
Усе гаразд?
Так, чувак. Я бачу.
Це так бентежить. Мені так сумно. Ми закінчили? Можна йти?
-Що з тобою? -Ти намагаєшся говорити?
Який жах. Дивись, до чого ти його довів.
Ти все зіпсував!
О боже, тобі вдалося.
Ось як він говорить?
-Через тебе пішов мій найкращий друг! -Так!
Ні! Не через мене. Це був його вибір. І я ним пишаюся.
За це я надеру тобі зад.
Ти в «Різдвяній пісні», падло!
Клас! Я повернувся! Котра година?
04:15
04:15. Добре. Слава богу.
Ще є час. Треба знайти телефон. Де він?
Думаю, в мене тяжка хвороба Крона.
Нема її в тебе. Не дивися телевізор.
Ого, в тебе жахливий вигляд.
Знаю. Просто…
Чекай. Ти бачив своє майбутнє?
-І це тебе змінило? -Ні!
Ні. Просто мені треба розгладити одну маленьку зморшку.
-Де ж дівся мій телефон? -Ти про цей?
Я не знаю її номера. Я нічийого номера не знаю.
-До неї 12 кварталів. Підемо пішки. -А що сталося?
-Що ти побачив? -Нічого. Усе добре.
Просто краще Рен не постити те відео.
Що буде, якщо запостить?
-Щось погане? -Швидше!
Га? Що… Що ти бачив?
О боже. Це й досі мене захоплює.
Клінте, зачекай.
Ти не мусиш іти.
Щось тебе дуже захопило.
Ти впевнений, що не змінився?
Не змінився. Може, досить про це питати?
Клінте, повільніше.
О боже. Це ти так головою стукнувся?
Так голосно.
Точно струс мозку.
-Ні, ні. -Отак. Потихеньку.
Ми йдемо назад? Ти щось забув?
Ні? Гаразд.
-Я не знаю. -Добре.
Сер, можете їхати трохи швидше? Дякую.
Що сталося? Ти побачив щось у майбутньому?
Нічого такого. Я… Гей, а як справи з Кімбрелі?
Жахливо.
Ми пройшли весь Мангеттен, говорили, між нами був зв'язок…
ми навіть поцілувалися. У губи.
І чому це жа… Це ж прекрасно.
Так і було. І вона прекрасна. Але вона не знає, хто я.
О боже. Може, досить торочити про невиправність?
Я не був на побаченнях років двісті.
Водію! Це справа життя й смерті.
-Тисніть на газ! -Тисну.
«Життя і смерті»? Ти ж казав, що нічого важливого.
Бувайте здорові, панове.
-По пиці захотів? -Ні…
Гей! Це більше… Це більше не має такого значення!
-Вибачте! -Гей!
-Вибачте! -Господи!
Коли мені показували моє майбутнє, в ньому був хворий хлопчик.
-Як його звали… -Крихітка Тім.
-Ні. Милий хлопчик. Одна милиця. -Ні.
-Малий Леррі. -Ні. Крихітка Тім.
-Упевнений: Малий Леррі. Отже… -Упевнений: Крихітка Тім.
…у моєму майбутньому Леррі загинув через мене.
Йому потрібні були гроші на операцію, а я не дав.
Це був Крихітка Тім!
Ти вбив Крихітку Тіма, ясно?
Мікро Майкл? Дрібний Стів.
Чорт за…
Люблю крихіток. О! Малюк Тім?
Зачекай. Манюній Айзек.
Щасливого Різдва.
Де вона? Іди сюди.
Ренні!
Он вона.
Дядьку Оуене!
Чому ти ніяк не навчишся?
Вона зараз запостить.
Запость. Може, принесе тобі голоси.
-Клінте. -Мушу поговорити з Рен.
Зачекай. До того, як поговориш…
Це важливо.
Прямо по струсу.
Клінте, вона постить.
Давай.
Ні.
Кімберлі, ти й не уявляєш, що накоїла.
Я зробила, що мусила, коли ти попросив мене знайти компромат на дитину.
Сказала Рен, що її рішення роблять її тою, ким вона є.
І знаєш що? Мої – теж.
Бо та порядна і чесна дівчина
Усе ще є в мені
У мене на це пішли роки Та я нарешті звільнилась
Є межа, якої не можна перетинати І це – вона
Ні, Клінте Я все ще розумію, що правильно
І це очевидно
Кімбрелі! Вибач, о перериваю –
ти просто шикарно співаєш.
Та скажи: Рен запостила відео чи ні?
Ні, не запостила. Вибач. Ти сердишся?
-Тобто Кімберлі… -Ти його не запостила?
-Ні. -Вона його не запостила!
Бо ти хороша, як твоя мама.
Ти…
-Так. -Я… погано обіймаюся.
Байдуже. Іди сюди, Кімберлі.
Дякую. Ти й не уявляєш, скільки зробила добра.
-Ми обіймаємося? Іди сюди. -Оуене. Послухай…
Дозволь мені спочатку сказати.
Я знаю, що нечасто це кажу. І ти не мусиш відповідати так само.
Я теж тебе люблю.
Так. Я хотів сказати саме це.
-Ну, давай. -Так.
Ти переміг у обіймах. Молодець. Це приємно.
Яке полегшення.
Ану приготуйся.
Приготуйся.
Зараз станеться щось особливе.
Почекай. Ні, люди, ви цього не побачите.
Він один побачить. Жаль, не ви!
-Тільки він побачить. -Це буде прекрасно.
Дайте нам хвилинку.
-Це прекрасно. -Гей. Що тут діється?
Не знаю, чому нічого не відбувається.
Ти ж змінився.
Має бути пісня. Це ж кульмінація.
-Марлі! -Я ж казав, що не змінився.
Марлі!
Я лише виправив один егоїстичний вчинок.
Ні.
Ти мав довести, що невиправні можуть виправитися.
Ти прибіг сюди, щоб допомогти малому.
Ти… Сказав братові, що любиш його.
-Я так тебе люблю, чувак. -Дякую…
Якщо часто казати, воно втратить…
Чому нічого не відбувається? Ну?
Певно, тому, що я повернуся до роботи
й продовжу робити те, що робив.
День-два почуватимуся винним, а потім знайду виправдання.
У мене це добре виходить. У мене талант.
Вибач, схоже, я не зміг це донести.
-Роберто! -У нього сьогодні дивний день.
Я його приведу.
Візьмемо в оренду ковзани й повеселимося.
-Зараз повернуся. -Ти розумієш, що я звільнилася?
Гей! куди це ти?
Я мушу повернутися.
Повернутися? А таке можливо?
Клінте, дай мені піти. Тобі це не сподобається.
Про що це ти? Гей. Зачекай.
Що ти робитимеш? Ти здурів?
Ще ж Різдво. І ще є час.
Я повернуся і ми щось придумаємо,
і ти змінишся.
Люди не змінюються.
Річ більше не в мені.
Річ у тім, що ти знову тікаєш від життя.
Послухай, ти тут, ти – людина.
До речі, мені здалося, що ми стаємо…
-Стаємо ким? -Я думав, що ми стаємо…
ти розумієш.
-Дружбанами? -Ага.
Я думав сказати «друзями», але – дружбанами.
Але… Якщо ти так не вважаєш…
Ні. Відчуваю. Я…
Тобто… Я не хочу, щоб тобі було ніяково.
Мені не ніяково.
Так. Я це відчуваю. Дуже.
У мене не було дружбана.
А тепер – є.
І дружбан каже тобі заспокоїтись
і йти кататися на ковзанах з новою подружкою.
Вона думає, що я хороший.
То, може, ти хороший?
-Тепер ти вважаєш, що люди змінюються? -Не знаю.
Не знаю. Може, не миттю й не чарівним чином.
Може, треба докласти зусиль. Про це ти не думав?
Ти мусиш щодня вставати з ліжка й думати:
«Може, сьогодні я нікому не бажатиму, щоб був здоровий?»
Ходімо.
Гей! Ні!
Що ти зробив?
Не знаю.
Так! Бачиш? Ось про що я говорив.
Ні, ні. Зачекайте. Ні.
Серйозно. Ви все неправильно зрозуміли. Я просто…
Ні.
Ти кинувся під автобус, щоб урятувати дорогу тобі людину.
Мого дружбана.
Свого дружбана.
Я діяв інстинктивно. Я що… Справді?
Ви впевнені?
Ми давно цим займаємося, м-ре Бріґґс.
Ми цілком упевнені.
А тепер давайте веселитися!
Так!
Що, ще одна пісня? А це необхідно?
Гаразд. Давай.
Раніше я думав, що знаю Що керує людьми
Зніміть з них маски й побачите Еґоїстичних мудаків
Думав, я знатиму, що робити
У важливі миті
Я мав поставити своє життя Вище за твоє
-Але ти цього не зробив. -Не зробив.
Можна бути циніком і грішником Який бачить тільки вади
Та навіть якщо ти збився з дороги Ти не мусиш залишатися невиправним
То, може, зробимо щось хороше?
Давайте більше ділитися
Працюймо старанніше Ніж учора
Достатньо хорошої дрібнички
І якихось зусиль
Достатньо хапатися За кожен шанс стати кращим
Тож творімо добро
Я проводив кожне Різдво Міркуючи, що правильно, а що – ні
Ти думав, що зміни можливі Та вони мусять статися
За одну ніч
Але тепер ти знаєш
Що межа між добром і злом Не така вже й чітка
І ми всі перебуваємо між ними
І рішення доводиться приймати щодня
-Два кроки вперед -Один крок назад
Та якщо ви вирішите творити добро Ви на правильному шляху
Тож творімо добро Може, більше ділімося
Працюймо старанніше Ніж учора
Працюймо старанніше
Для цього потрібно трохи добра І трохи зусиль
Треба хапатися За кожен шанс стати кращим
-Тож творімо добро -Гей
Достатньо дрібнички
Можливо, в нас нема Чарівної палички
І не можна просто Клацнути перемикачем
Іноді ти творитимеш багато добра
А іноді робитимеш дурниці
Ти можеш нести у світ добро Через щоденні вчинки
І здіймати хвилі добра
-Твори добро -Твори добро
-Може, більше ділися -Більше ділися
Працюй старанніше Ніж учора
Щоб принести у світ добро
Використовуй усі шанси Щоб допомогти людям
Так
-Байдуже: сьогодні Різдво -Різдво
-Чи якийсь травневий день -Травневий день
Ти мусиш хотіти
Зробити все, що можеш
А достатньо навіть дрібнички
-Достатньо дрібнички -Достатньо дрібнички
Щоб творити добро!
Твори добро
Твори добро, ділися
Іноді ти творитимеш багато добра
-Гей -Гей
Твори добро
-Крихітка Тім. -Дякую…
Клінте.
Клінте!
Прокляття. Так боляче.
Чорт забирай.
Усе закінчилося?
Я точно почув заключний акорд.
Ні.
Гей.
Ви жартуєте.
Чому всі просто стоять?
Робіть якесь штучне дихання. Чому вони стоять?
Штучне дихання не допоможе.
Я навіть не впевнений, що там є куди дути.
Але ж ми тут співали й танцювали.
Ми щойно стали дружбанами.
Я тебе розумію. Чесно.
Але жертва не мала б значення, якби не мала наслідків.
Добре. Розумію. Але це поганий кінець.
Це не кінець, Клінте.
Я так тобою пишаюся.
Усе добре. Не лякайся.
Зачекай.
-Чекай. -Ні, ні. Іди до світла.
-Ні, ні. Одна секунда. -До світла, до сестри.
-Послухайте. У мене ідея. -Швидше.
Трохи нестандартна. Послухайте.
ТЕПЕРІШНЄ
Дякую.
Хай Марджі влаштує зустріч з Моральністю,
щоб ми поговорили про прем'єра.
До вечора мені потрібні нові сердечні струни.
-Слухаюся, капітане. -Працюймо.
Агов, шеф.
Я йду по їдло. Хочете вуличний тако?
-Так. Дякую, друже. -Авжеж.
Вибач, Клінте. Що це все таке?
-Хто цьогорічний порушник? -Усі вони.
Ви не читаєте моїх доповідних? Ми розширюємося, Джейку.
Дух минулого Рамадану, Дух майбутньої Хануки.
-Ми охопимо всіх. Тобі сподобається. -У нас недостатньо персоналу.
Пізніше в нас збори по програмі самодопомоги.
Буду радий, якщо ти прийдеш.
-Гаразд. Добре. -Добре.
-Я прийду. -Чекатиму з нетерпінням.
-Радий бачити тебе, сестричко. -Привіт, Клінте. А потім…
У-у!
Що робиш?
Ця справа мене просто бісить.
Не бачу, на якій сердечній струні зіграти.
Можна глянути?
-Будь ласка. -Чудово.
Але не кажи потім, що через це прийшов додому пізно.
Ой, ущипнула.
Я прийду раніше.
Ні, ні. Ти – привид. Продовжуймо.
Кім, який прекрасний будинок.
Клінте, ти знаєш, що я тебе не бачу. Ти міг би…
Я завжди забуваю. Вибач.
Привіт.
-Радий тебе бачити. -А я – тебе.
Заходь. Він у дворі з дітьми.
-Готово? Уже готово? -Ще ні.
-Уже? Уже? -І я не закінчу,
якщо й далі впускатиму в траву шурупи!
Гей, Ронні! Віддай. Рональд Дж. Фішман Претт, ану віддай!
-Добре. -Який ти злий.
Вибачте, діти. Я не хотів кричати. Ясно?
-Давайте обійматися! -Дядько Клінт!
Біжіть обійматися.
Завжди попадаються. Привіт.
Він інколи проявляється.
Нічого. Вибач, що вриваюся.
У мене проблема з цією справою.
-Може, глянеш? -Авжеж.
-Так? -Так.
-Прекрасно. Дякую. -Без проблем.
Ронні! У будинку є туалет.
Чув, що Ренні вступила вчитися на магістра в Стенфорд?
Так.
Оуен одразу мені написав. Я пишаюся цією дівчиною.
Ця порушниця – міцний горішок.
Так. Але глянь сюди.
Бачиш, я пришвидшилося коливання?
-Метелики. -Метелики. Вона була закохана.
-Ні! Та ну. -Так.
-Ми все переглянули. Коли? У кого? -Сюди не дивилися.
У двадцять з чимось років. Треба дізнатися, з ким.
З ким. У кого?
Так. «У кого».
-Звучить грамотно. -У кого.
Точно.
-Я щось чую. -І я.
-Це що, е-е, репруза? -Так… Це… репрайза.
-Репрайза? -Реприза.
-Це реприза. -Так.
Ти чекаєш на цей день Готуєшся цілий рік
У коли нарешті настає Цей важливий день
Ти берешся змінити мерзотника
Показуєш йому його життя І сподіваєшся, що він зміниться
І коли все гладко проходить
Наш різдвяний потяг Вирушає до свята
Цуцик!
Голова паморочиться Від мерехтіння свята
Бо допомогти комусь – солодше За яєчний коктейль
Може, ми й мертві Та ми живемо в різдвяному сні
Ми сповнені почуття Що буває тільки в різдвяний ранок
Чи буває кращий ранок?
-Чарівний настрій -Коли бути веселим просто необхідно
Ми змінюємо людство
Ми посіяли насіння І сходить радість
Хтось став добріший
Несемо цьому світу добро
Зробили ваш район приємнішим
Ми граємо свої ролі Змінюємо настрої – людина за людиною
Ми почуваємося як уранці на Різдво І це так весело
Фа-ла-ла
Ми сповнені почуття Що буває тільки в різдвяний ранок
Наче наша душа Катається на снігоході
-Ми рятуємо порушника від погибелі -Ми наче «Різдвяна пісня»
У повній гармонії
Якщо сповнені радістю Й веселимося
Бо ми шалено прекрасні духи
Несемо цьому світу добро
Бо таке наше життя після смерті Нести…
Два-три духи навіть тверкінґ робили, якщо придивитися.
-Я бачив. Помітив. -Справді?
Тому треба чистити історію переглядів.
Це відчуття різдвяного ранку Тільки починається
Фа-ла-ла
-Починається -Фа-ла-ла
Бувайте здорові!
СВІТЛІЙ ПАМ'ЯТІ МАЙКЛА ҐЕНЬОНА
Хочете послухати пісню до кінця?
Щодня я прокидаюся
З однією мрією
Я запізнююся на іншу зустріч.
Кинути камінчик У потужний потік
І дивитися, як розходяться кола
Ми не порушуємо порядку Діємо за правилами
Та чи справді Слід цим пишатися?
Бо ми плескаємося У дитячому басейні
Коли є океани У яких ми могли б змінити припливи
Якщо хочете на щось вплинути
Якщо хочете здійняти хвилю
Обережні дії й плани Нічого не змінять
Треба рятувати людство
Чи можемо ми справді На щось вплинути
Задерши ноги на човні Щоб не розгойдувати його
Якщо ми не перевіримо ці води Ніколи не знатимемо
Як далеко розійдуться хвилі
Чи хочеш ти здійняти хвилі?
Здається, ти хочеш здійняти хвилі
Подумай про наслідки.
Подумай про можливості.
Якщо ми оберемо цього чувака Хвилі будуть два бали, потім – чотири
А потім підскочать до восьми
Хвилі, хвилі
Так!
А скоро вони стануть Сильніші в тисячу разів
Чуєш, як вони розбігаються?
Хвилі, хвилі
У мільйони й мільярди разів І далі – до безкінечності
І по всьому світу Ця зміна набирає сили
Сягає інших планет
Можливо, й інопланетян
Ланцюгова реакція почалася З однієї людини
Хвилі. Хочете здійняти хвилі?
Хочете здійняти хвилі?
Якщо ми хочемо здійняти хвилю
Вона може стати великою
Час робити те, що ми збиралися
-Це зветься сміливістю -Це зветься сміливістю
Нам треба більше ніж одна хвиля
Зроби вибір, скористайся можливістю Дій, як дорослий
Якщо ми будемо ковзати по поверхні Ніколи не дізнаємося
Як далеко розходяться хвилі
Хочеш здійняти хвилю?
-Чи можна виправити невиправного? -Він невиправний?
Чи можемо ми всім ризикнути Й знайти спосіб?
-Чи можемо ми зробити неможливе? -Це неможливо?
Ніхто не знає
Та я мушу вірити Що в серцях найгірших з нас людей
Є трохи порядності
Порядності
Знаю, що ми можемо досягти Чогось чудесного
- Якщо тільки наважимося -Чи ми наважимося?
-Чорт забирай, я наважуся -Так, ми наважимося
Якщо хочемо здійняти хвилю
Здіймайте хвилю побільше
І знайдемо більшу рибу Просіть прощення, а не дозволу
Треба рятувати людство
Не можна коритися хвилям
Ти залишиш ледь помітний слід Віддаючись роботі лише на 99%
Обирай банкрутство Бо час нарешті дізнатися
Як далеко розходяться хвилі
Гаразд, пане Рею Меддісоне,
ліфти – в кінці коридора, а ось картка-ключ до номера.
Не дивіться ліворуч. Дивіться на мене.
Виникла проблема, і я її вирішу.
Не дивіться ліворуч.
Я уб'ю людину прямо в головному холі.
О, ні.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко