האם אנשים באמת משתנים? כלומר, שינוי חיובי אמיתי ומתמשך?
אני מקווה מאוד שכן, כי אנחנו בעסקי השינוי.
בבקשה. בבקשה.
אני מצטערת.
אני מצטערת כל כך.
- קרן בלנסקי -
אני מצטערת. לא אצעק יותר על הילדים של השכנים.
אבטל את התלונה נגד הג'ונסונים,
אף שבית העץ שלהם הוא הפרה בוטה...
אני מצטערת! לא! בבקשה! אני יכולה להשתנות.
אני מבטיחה. בבקשה. בבקשה, אני...
בבקשה, תן לי עוד הזדמנות. אני יכולה להשתנות.
אל תדאגו לה. בעוד כמה דקות היא תתעורר במיטה שלה.
יבשה, רעננה, ויש לקוות שגם אדם חדש לגמרי.
טוב! היא חזרה למיטה שלה. אפשר לקבל קפה כאן?
הקפה בדרך.
תבינו, זו רק הדמיה על-טבעית.
ואלה הם עמיתיי,
רוח חג המולד שעבר,
חג המולד העתיד לבוא... -בכיף.
בחיי, זה נראה טוב. תודה.
וזה אני. מר בראד פיט. לא. לא, אני צוחק.
אני רוח חג המולד של ההווה. אני לא בראד פיט.
אם כן, נראה לכם שהיא השתנתה?
אני לא יודעת. זו הייתה קפוצת תחת רצינית.
ברור שהיא השתנתה.
עימתתי אותה עם היותה בת-תמותה
ובשלב הזה העסק כבר סגור.
כל אחד יכול להצביע על קבר. כולם מסכימים איתי.
חבר'ה, בבקשה. -יודעים מה?
אני לא רק מצביע על הקבר.
זה מכאיב לי.
עתיד לבוא סיים.
תודיעי למר מארלי שהעבריינית תתעורר בעוד שתי דקות.
קיבלתי.
מארלי-סאן, מארלי-סאן!
כבר? -כן.
מצוין. תודה, קאזוקו. זה מרגש מאוד.
רוחות, התאספו סביבי, כולם!
חיפוש, מיקומים,
מחלקת תלבושות!
זה צוות רוחות העזר המסור שלנו.
הם עובדים קשה מאוד כדי שאנחנו ניראה טוב.
טוב. אנחנו הולכים.
טירונים, אני יודעת שאתם מתים טריים, אבל בואו ניראה חיים.
התגייסתם בעיתוי המושלם.
הם עומדים לגלות אם האדם שרדפנו
באמת עומד להשתנות.
נוכל ללכת לראות?
לא. בואו.
זה הרגע שלקראתנו עבדנו כל השנה.
לא, חומד, אל תיכנסי לחצר שלה! -שהיא ללא תתקשר למשטרה.
זה בסדר. אני אביא אותו.
סליחה, גב' בלנסקי. נלך לשחק בהמשך הרחוב.
לא רוצים בעיות היום.
איזה יום היום?
היום חג המולד.
הרוחות עשו את כל זה בלילה אחד? -את בסדר?
את צריכה שנתקשר למישהו?
או שאת רוצה לשחק?
אני?
בטח. אם את רוצה.
אחרי כל הפעמים שדיווחתי עליכם לאיגוד בעלי הבתים או שהתקשרתי למשטרה
או שגנבתי את החבילות שלכם?
מה עשית?
קדימה. נסי. זה כיף.
יש!
בשעה טובה, גב' בלנסקי.
הצלחתי? זה באמת...
את אדם שונה עכשיו, קרן.
לכי עשי תיקונים, עשי שנתגאה בך.
אעשה את זה. אני מבטיחה.
כל הכבוד, קרן!
אני מודה לכם כל כך. כל הדרך ב...
אני יכולה להצטרף?
זה מה שאנחנו עושים.
אנחנו רודפים מישהו, הופכים אותו לאדם טוב יותר
ואז שרים על זה.
אתם מחכים ליום מתכוננים שנה שלמה
וכשסוף סוף מגיע היום הגדול
אתם לוקחים דביל ומתאמצים לשנות אותו"
למה הם שרים?
כי זה מחזמר.
מה מחזמר?
כל זה. העולם הבא.
יש! הייתה לי הרגשה.
נו, בחייכם. באמת?
"אתם מראים לו את חייו ומקווים למהפך
וכשהכול עובר ללא תקלה רכבת חג המולד יוצאת למסיבה"
תביאו את התבשיל של תוצאות חיוביות!
"ראשינו סחרחרים מניצוצות הרצון הטוב של החג
כי עזרה לזולת מתוקה יותר מקרם חלמונה
אולי אנחנו מתים אך אנחנו חיים את חלום עונת החגים
אנחנו חדורים באותה תחושה של בוקר חג המולד
האם יש בוקר יותר נפלא?
מצב הרוח הקסום כשאנחנו צוהלים הוא הכרחי בתכלית
אנחנו משנים את כל האנושות
אנחנו טמנו את הזרעים והשמחה פורחת
עכשיו יש פחות אדם אחד חדור שנאה בעולם
אנחנו עושים עולמות של טוב לעולם
מביאים חביבות לשכונה של כולם
עושים את העבודה, הופכים לבבות של כל אחד ואחד
יש לנו תחושה של בוקר חג המולד ואיזה כיף זה"
אחי, אני לא יכול לרקוד ככה. תצליח לעמוד בקצב הזה?
אם אתחיל לרקוד, זה יהיה סוף הסיפור. אגנוב את ההצגה לכולם.
"אנחנו חדורים באותה תחושה של בוקר חג המולד
העקצוץ כשפעמוני החג מצלצלים
השמחה מרקיעה שחקים
כאילו בלענו אקסטזי
אבל זה סוטול טבעי
הכול זוהר יותר מתמיד
חמים לי כמו סיידר תפוחים
אנחנו עושים עולמות של טוב לעולם
כמצופה מחג מולד מושלם
עושים את העבודה, הופכים לבבות של כל אחד ואחד"
מישהו מנקה את היסטוריית החיפושים שלנו אחרי מותנו?
- היכל הנגאלים -
- אמילי סמית -
- קרן בלנסקי -
סליחה, אדוני.
היי, מרגו. בדיוק התחמקתי ממך.
כן, אדוני. אני מבינה.
אבל אתה יודע, מתפקידי לעבור על התיק שלך אחרי כל רדיפה.
אתה רשאי לפרוש לגמלאות כבר 46 עונות.
כן. -ואתה עדיין כאן.
כל הזמן.
אני מאמין שהעבודה שלנו כאן חשובה מאוד.
כן. אבל אתה לא רוצה הזדמנות נוספת לחיות?
אלוהים, כמה חסרה לי השתייה.
נהגתי לבלות בלי הכרה עם החברות שלי בטמפה.
רגע, את לא במשאבי אנוש?
יש לי קעקועים בגב התחתון ומלפנים.
היינו מופרעות. פעם גנבנו ספינת תענוגות.
תראי, משאבי אנוש, אני לא בטוח שזה התחום שמתאים לך...
עוגת תאנים.
מה... סליחה, מה?
בתיק שלך כתוב שאתה אוהב עוגת תאנים.
אתה לא רוצה לטעום את זה שוב?
אתה לא רוצה לחזור לכדה"א ולעשות שוב דברים של בני אדם?
כן, אני מניח שכן.
כלומר, הלכתי לעולמי לפני שהייתה צנרת ביתית, אז...
טוב, היה כיף לפטפט איתך וכו',
אבל יש עכשיו מסיבה, אז...
בסדר, אבל נדמה לי שאת פתחת בשיחה.
בכל אופן, 46 עונות. מטורף.
אני רק אומרת שאולי הגיע הזמן.
אולי יש משהו בדבריה.
"האם באה העת לגלות אם
נועדתי ליותר מתחושה של בוקר חג המולד?
אני יכול לחזור לכדור הארץ, לפרוש לגמלאות, להסתלבט
ליהנות מהזדמנות נוספת לחיות את החיים שחלמתי עליהם"
אולי אקנה לי בית קטן וחמוד ברחוב שקט.
אפגוש בחורה נחמדה, נתחתן ונקים משפחה.
ובסוף כל יום, אחרי העבודה,
נתחבק חיבוק אוהב ונעשה את הדבר המודרני החדיש הזה, נשיקה על הפה.
זה יהיה נחמד.
"האם באה העת לגלות אם
אני מוכן לפרוץ את הגבולות של תחושת בוקר חג המולד
להיות שוב אנושי, להיות שוב חי
לנסות דברים שפספסתי בעבר"
והנה אני בחצר הבית
משתובב עם שני הילדים שלי ששמות שניהם מתחילים באותה אות.
רבקה הקטנה ואחיה רג'י או רוברט או...
לא יודע. אחשוב על שם נחמד ב-ר'.
"אבל מה אם שוב אדפוק את חיי כמו שעשיתי בסיבוב הראשון?
האם באמת אוכל להיות אדם טוב יותר?
אדם אדיב יותר? אדם חדש?
אבל לא, לא, לא
אני צריך להשפיע יותר כאן
יש עוד המון מה לעשות
עם כל הטרולים והמניאקים בעולם
האם אני עושה עולמות של טוב לעולם?
האם נתתי לזה את כל כולי
או שאני סתם חושב את עצמי?
האם אני סתם טיפוס מחור..."
היי. מספיק עם זה, פה ג'ורה.
לא לעניין היום.
אני יודע, ידידי הוותיק.
זה רק הדכדוך הרגיל של אחרי רדיפה, כן?
זה יותר מזה, ג'ייקוב.
תראה את המקום הזה.
כל אחד ואחת מהם הוא נשמה שגאלנו. ביחד.
הסר כל דאגה מלבך, חמוד.
שכן בתוך שבועיים נאתר את העבריין של העונה הבאה,
וראיתי את התיק שלו.
מנהל של מלון מפואר בוונקובר. -אהה.
טיפוס דוחה בעליל. אתה תאהב אותו.
בדיוק מה שאתה צריך כדי לחזור למסלול.
אז קדימה. שנס מותניים. תהיה ילד גדול.
- מלון קופרפילד -
- ונקובר מברכת -
- את האיגוד הלאומי של מגדלי האשוחים -
היי, היי, היי, היי. אתה.
וולטר. -לאף אחד לא אכפת מה שמך
ואף אחד לא אמור לגדל שפם מעל השפה ועל המצח.
למה אתה חוצה את הלובי הגדול שלי?
משתפי הכנס של מגדלי האשוחים משלמים הרבה כסף
כדי שלא יצטרכו לראות או לחשוב על אנשים כמוך,
פומפה מהלכת שכמותך.
אמרתי לך או לא?
מתעמר, פוגעני, מרוכז בעצמו.
מוצא חן בעיניי שהוא סותר את הסטריאוטיפ הקנדי.
כן. מוזר לראות קנדי בלי כסיות.
כן. הוא ללא ספק חתיכת זבל בחליפה. נכון?
אבל אני תוהה... תקשיב עד הסוף.
האיש הזה... והוא נוראי.
אבל אם נשנה אותו, האם הוא ייצור די אדוות כדי לחולל שינוי?
זה כל מה שאני אומר. -לחולל שינוי?
הוא מנהל 400 עובדים.
קצת עצוב, לא?
מתוסכל, כן? מוציא את זה על הילדים.
כן, סנטור. זה נועד להיות מעליב.
תרעומת היא סם.
תקשיב לי, בשנייה שתצייץ את המילה הזאת,
סי-אן-אן יפסיקו לדבר על איך דפקת את ארגון המורים.
סמוך עליי, סנטור. תעלה את זה לרשת.
לא יודע.
אורח היום הוא איש יחסי הציבור של איי-טי-אנד-טי ושל ליגת הפוטבול.
הוא עזר לסנטורים, למושלים ואפילו לנשיאים, להיבחר.
בכל הכבוד, מרטי, אנחנו על הקרשים.
לענף הזה אין תקציב ליועץ תקשורת יקרן מניו יורק.
הוא צודק.
הנה הוא. בואו נקבל אותו יפה.
קבלו את קלינט בריגס מתאגיד המדיה בריגס.
תודה, מרטי. תמיד תענוג.
וזה נכון,
אני באמת גובה שכר טרחה מופקע עד גיחוך,
מה שככל הנראה יביא את כל הארגון לפשיטת רגל.
אבל אתם יודעים, בשבוע שעבר,
יותר מ-300 מיליון משפחות הוציאו את האשוח שלהן,
ו-81 אחוז מהם היו עצי פלסטיק מזויפים.
כן.
אני לא יודע למה אתם מגיבים בהפתעה. לחיצה אחת באתר של אמזון,
ועץ חדש ובוהק עמד על סף הדלת שלי באותו יום אחר הצהריים.
בקלי קלות.
כן. פעם אנשים התעקשו על אותנטיות.
האם האנשים השתנו? אלה החדשות הטובות.
אנשים לא משתנים. אבל אתם יודעים משהו?
העצים האמיתיים בשקיעה. המכירות שלכם ממשיכות להתדרדר.
"הרסו לכם את שורת הרווח בגלל עצי פלסטיק ומשלוח בן לילה"
אבל המוצר שלכם איכותי יותר.
"אבל מי שרוצה לנצח צריך ללמוד את טבע האדם
וכל המעוניינים, הטו אוזן
אנשים הם אחת: עצלנים
אכפת לנו רק מעצמנו
המתחרים יודעים את זה לכן הזבל שלהם עף מהמדפים
אבל אנחנו גם, שתיים: משתוקקים להרגיש טובים וחכמים וצודקים
ואת זה עליכם לרתום לשירותכם אם אתם רוצים לנצח בקרב
תבינו, מה שאתם מוכרים בעצם היא הדרך שבה דברים אמורים להיות
המוצר שלכם מפתה כשאתם מוכרים יותר מרק עץ
הוא מסמל את הערכים שלכם הוא האתיקה והמטרה
אתם יכולים להיות מזויפים כמו העצים שהם מייצרים
או לנקוט עמדה למען סנטה קלאוס
אנחנו מחזירים את חג המולד מחזירים את העליצות
אנחנו מחזירים לילות נעימים האורות המנצנצים
זוהר השנה שעברה
נכון, זו מניפולציה קטנה אך זה מה שעלינו לעשות
תבינו, דרוש עימות קל אחרת המסר לא יעבור
אנחנו מחזירים את ההגינות אנחנו מחזירים את חג המולד
וזה אומר ריח האורנים של עץ אותנטי אמיתי"
הם ממש אוכלים מכף ידו.
"יהיה פשוט מאוד להגדיל את נתח השוק שלכם
נמתג אתכם מחדש כנוסטלגיה נגיד ללקוחות שאכפת לכם
אך העולם הוא, מה? שבטי? אז אם אתם רוצים שהמכירות ימריאו
לא די שהקונים יאהבו אתכם חשוב שאת היריבים הם יותר ישנאו
כמומחה עצתי היא להזין את השנאה הזאת, כי שנאה היא כוח
הקונים בשמחה ישלמו כל מחיר שתבקשו כדי להעמיד את שונאי החג על טעותם
אנחנו מחזירים את חג המולד
ואת כל השמחה שאיבדנו -אנחנו מחזירים אותו
תנו לי שלום עולמי לידת בתולים
וסבא ששותה לשוכרה"
וואו!
"כל בומר חובב פייסבוק רוצה ללחום במלחמת תרבות
אז ספרו לצרכנים הנאמנים על מה בכלל הם נלחמים
נלחמים על המוסר נלחמים על המוסר
אנחנו מחזירים את חג המולד
והוא לא יחזור עם איזה עץ מלאכותי"
אני רוצה דוח מלא ומפורט עליו.
אני מדבר על עץ חי בסלון שלכם.
כשאני מרים את היד כדי להניח את המלאך על צמרת העץ,
אני מביט מהחלון ורואה את השכן שלי, דאג, מעבר לרחוב,
מרכיב את העץ המלאכותי שלו.
הוא השילוב המושלם של מוסוליני וריאן סיקרסט.
השכן קל הדעת, העני, העצלן, הנתעב, דאג,
שאכפת לו מהנוחות יותר משאכפת לו מהאושר ומהכבוד של עירו,
של ארצו, של החג הקדוש שלנו.
קלינט בריגס. גדל בסנט פול, מינסוטה.
בן אמצעי משלושה לאם יחידנית.
אחותו הגדולה, קארי, מתה לפני חמש שנים.
בתה, רן, גדלה אצל אחיו הצעיר של קלינט, אוון.
החברה של קלינט מתמחה ביצירת מחלוקות, סכסוכים
ומידע כוזב למען לקוחותיו בכל העולם.
אל אלוהים. הוא מושלם.
לא מספיק לרצות בזה. צריך להתרגז. צריך להילחם.
צריך להילחם על המסורות שאנו מוקירים.
משכנע כל כך.
עושה לך חשק לדחוף זקנה מראש המדרגות.
"אני מדבר על מיצגים של לידת ישו המתוק
נקניק חזיר בדבש שירי חג של מריה קארי
חג מולד שמח ולידת אלוהינו
נתכנס עם משפחותינו
אנחנו מחזירים את חג המולד מחזירים את חג המולד
וגם ים של כסף
מעצים בטעם של פעם
הזוהר החמים של השנה שעברה
כל האורות המנצנצים וכל העליצות
אנחנו מחזירים את חג המולד מחזירים את חג המולד"
תודה.
יש!
כן!
זה האיש שלנו.
צר לי, אבל זה לא האיש שלנו.
רגע, מה? חכה רגע. למה לא?
ג'ייקוב, האיש מפלג למחייתו.
והוא... -סקסי בטירוף.
זה לא מה שעמדת לומר?
מה? אני מתה כבר 40 שנה,
ואני לא עשויה מעץ. האיש נראה טוב.
לא, הוא סקסי לאללה. -סקסי לאללה.
וחשוב יותר, הידיים שלו נמצאות בכל מקום.
כן. הלוואי.
מוד, את מסמסת למשאבי אנוש? -לא.
ג'ייקוב, אני אומר לך. הוא יכול להיות הרדוף הכי גדול שלנו אי-פעם. הלווייתן.
אם נשנה אותו, תאר לעצמך את האדוות.
- קלינט בריגס בלתי נגאל -
שיגעון.
זו הפרה בוטה של הפרוטוקול הנהוג.
אז אנחנו תקועים עם מנהל הכנסים התימהוני?
כן. חג מולד לא סקסי בשבילך.
בסדר. עצרו.
הוא לא בלתי נגאל משום שהוא מטביע כלבלבים.
הוא נפסל רק משום שהוא "דבק בעיקשות באמונה
שאנשים לעולם לא משתנים."
לא משתנים? עכשיו דווקא בא לי להיכנס בו.
ג'ייקוב, אני אומר לך, אני יודע איך הראש שלו עובד.
לא ניכשל. באמת, אני יכול להתמודד איתו.
חוץ מזה, אתה יודע שזה כבר נעשה פעם.
פעם אחת. בקושי. ואתה יודע שזה היה שונה.
מה הוא אמר? -אבל במצב הנוכחי של העולם,
אני לא מוכן לסכן שנה שלמה של אדוות על מקרה אבוד. אני מצטער.
הולכים על מנהל המלון הנכלולי.
אם כך, אני מעוניין לקבל את חבילת הפרישה שלי.
הוא אמר פרישה.
חכה, אתה לא יכול לפרוש. -תירגעו, רוחות.
הוא מבלף. -סליחה, אמרת "פרישה"?
אני נראה לך מבלף?
האמת היא שכן.
טוב, בסדר.
רק תיקח את זה ואתה בגמלאות.
בחזרה בכדור הארץ.
חי, נושם ומחווה דעה על דברים שאין לך מושג בהם.
כן. כדור הארץ.
יודע מה? לא חייבים לעשות את זה עכשיו.
אין בושה במסירותך לשיפור האנושות.
עכשיו, אם תסלח לי. -ג'ייקוב, בבקשה.
אני לא יכול להסביר, אבל אם אצליח לשנות את האיש הזה,
אולי אני... -מה? אולי אתה מה?
אוי, לא. לא. אין צורך בקטע מוזיקלי עכשיו. לא.
בלי זרקור. גארי, כבה את הזרקור.
"בכל בוקר אני מתעורר
וחלום אחד מתרוצץ בראשי..."
שמע, יש לי עוד פגישה ואני כבר מאחר.
"לזרוק אבן קטנה לנחל איתן
ולחזות באדוות המתפשטות"
כמעט בלתי אפשרי לגאול את הבלתי נגאלים.
אבל אם תבטיח שתפסיק לשיר, תקבל את העבריין שלך.
באמת? יופי. תודה. זה סביר לגמרי.
תודה, גארי. סיימנו. נכנסת בדיוק בזמן.
חבר'ה, הוא הסכים. בואו נתחיל לעבוד.
יש!
רוצים לשמוע את המשך השיר?
- קלינט בריגס ינואר -
ובזה נפתחה שנה שלמה של מחקרים ושל הכנות.
- מרץ -
שחזור דקדקני של העבר, ההווה והעתיד של אדם אחד.
- מאי -
למה אנחנו עובדים כל כך קשה? בשביל האדוות.
לעזאזל!
עובדה מתועדת היא
שטוב לבו של אדם אחד יכול ליצור אפקט אדווה.
- יולי -
להפיץ רצון טוב כמו מגפה...
לא. תתעלמו. סליחה.
אתם יודעים, כמו...
- אוגוסט -
כמו אנשים באצטדיון כדורגל שקמים ומבצעים את הגל? ככה. יותר ככה.
עכשיו, סוף סוף, יש לי עבריין עם דריסת רגל עולמית.
- ספטמבר -
אם נגאל את הבלתי נגאל הזה...
- נובמבר -
תארו לעצמכם עד איזה מרחק יגיעו האדוות.
- בריגס -
תאגיד המדיה בריגס, רק רגע, בבקשה.
"ראו עד איזה מרחק האדוות מגיעות
ראו עד איזה מרחק האדוות מגיעות
מגיעות
ראו עד איזה מרחק האדוות מגיעות"
- דצמבר -
טוב. הסכסוך בין בילי אייליש ואד שירן אושר
על ידי המנהלים משני הצדדים.
אד יעלה את התגובה חסרת הרגישות ביום שלישי ויתנצל ביום ראשון.
נדחה את ההתנצלות ליום של טקס פרסי המוזיקה כדי למקסם את הבאז.
האחיינית שלך כאן.
נראה שהיא צריכה את עזרתך במשהו, אבל אוון לא אמר במה.
היא קיבלה את הטלפון ששלחתי?
סקייטבורד חשמלי?
אבל אני עמוס מאוד היום.
אין בעיה.
אלך ואומר לבתה היחידה של אחותך המנוחה שאתה עסוק.
רגשות אשמה ממדרגה ראשונה, קימברלי.
איך שהדגשת את "המנוחה". אני גאה בך.
אז דוד קלינט,
חשבתי להתמודד על נשיאות מועצת התלמידים.
אז אולי תוכל לעזור לי. משהו.
וואו. זה דורש מישהו מאוד...
תמיד התרשמתי שאת יותר אדם של קול פנימי.
למה את רוצה להתמודד על נשיאות מועצת התלמידים?
דברי. -אני חושבת שאוכל לשפר מאוד
את ביה"ס... -100 אחוז.
אם יבחרו בי.
אבל כנראה לא יבחרו. -כנראה.
כי ג'וש הבינס מתמודד מולי. -ג'וש הבינס?
הוא נשמע כמו
אגדה ב... -כן.
בבית הספר שלך.
לא משנה. זה היה רעיון טיפשי. אני מצטערת.
חבל שהטרחתי אותך.
זה בסדר. גם לי יש רעיונות גרועים לפעמים.
קלינט, הבטחת לקארי שאם רן תצטרך משהו אי-פעם, אתה תעזור לה.
זוכר את זה? -כן. כן, אני זוכר. אני...
את כבר ניצחת. כבר ניצחת.
היי. בואי הנה, בואי הנה. שבי. שבי, בבקשה.
זה בכיס שלך, אבל תצטרכי ללכלך את הידיים.
את תגידי ותעשי דברים שלא תתגאי בהם.
רק רגע, קלינט...
עצור את מורת הרוח שלך, כי זה יהיה עוד יותר גרוע.
אז ג'וש הבינס הזה, איך הציונים שלו?
רק עשיריות.
גם שלי. -כן. יופי לו,
אבל לך אני מעדיף 75. -היא לא מקבלת מתחת...
אשמח גם לאיזה 65, אז תיכשלי בבחינות האמצע,
תצברי כמה עונשי ריתוק, ובום.
את אישה של העם. את ג'וש נלהק כאליטה מתנשאת.
את מבינה?
אני לא בטוחה בקשר לזה, כי הוא דווקא נחמד מאוד.
הוא באמת ילד טוב. -תכף אני משכיב אותך על הברכיים שלי.
ולהורים שלו יש ארגון צדקה.
תאמיני לי, הוא מסתיר משהו. כמו כולם.
קימברלי תבצע מחקר אופוזיציה. זה אומר למצוא לכלוך.
וקימברלי היא מספר אחת. היא רוצחת קרת-דם.
מחקר אופוזיציה על תלמיד כיתה ח'?
בטח.
בסדר. -את רעבה? רוצה קרטון מיץ?
אני בסדר. -רוצה נגרוני?
אתה יודע מה? אני אשאר איתה,
למקרה שזה ייהפך לקו עלילה חשוב שנרצה לעקוב אחריו.
טוב... בסדר.
כן, אני אשאר לראות אותו משכיב גבר עם קוקו על הברכיים.
היי, אימא.
בחיי, יש לנו תפקיד דומה, נכון? למצוא לכלוך על אנשים.
מה יש לנו כאן?
כשהוריך מכריחים אותך לאכול את ארוחת החג עם אנשים חסרי בית. גועל נפש.
אוי, ג'וש. מה פרסמת?
הלך עליך, ילד. הלך עליך לגמרי.
אני עורכת מחקר אופוזיציה על ילד.
"המשרד הפינתי הגדול צוות של 12 האנשים
כיסא עור חלקלק החלום האמריקני
אימא עבדה בניקיון של מקומות מפוארים כאלה
עם יצירות אמנות במחיר מופקע וקירות מכוסים בתארים
עכשיו הכול שלי ושמי מתנוסס על הדלת
שולחן גדול ומפואר בקומה ה-38
תראו את הילדה שעלתה לגדולה בשיאה של קריירה שהושגה בעמל רב
מה יכול להתעלות על חלונות עם שמשות גדולות
ובהן מרחבים של כחול
זה מה שרואים מכאן
אומרים לך "טפסי בסולם ולא משנה המחיר"
אך איש לא מספר לך כמה את תיאבדי
הצעירה ההגונה חדורת התקווה שהיית
יום אחד את מתעוררת ותוהה
מה קרה לה?
האישה הזאת חונכה לראות טוב בכל אדם
כעת משלמים לה שתסכסך בין כולם
והיי, תראו אותי שחקנית העונה, עובדת השנה
אז אני מניחה שזה נראה כמו הצלחה
אבל זה לא נראה אמיתי
זה מה שרואים מכאן
אני יכולה להמשיך לעשות מחקרים למצוא לכלוכים
להעמיד פנים שלא אכפת לי כשאנשים נחמדים נפגעים
לחסום את רגשות האשמה שמהם אצטרך להתעלם
למען העלאת שכר ועלייה לקומה ה-39
אני יכולה גם לצאת מהדלת ולהתפטר בהתרסה
יש קו שאסור לחצות ואני חושבת שזה זה
אולי לא שכחתי מה נכון
לא, זה ברור כשמש"
זה היה מהיר. -קדימה. תגידי לו איך את מרגישה.
מצאת משהו טוב, נכון?
תמיד אפשר לדעת לפי הבעת התיעוב העצמי של פניה.
טוב, האמת היא... -כן. קדימה. את מסוגלת.
באתי לכאן...
להגיד שאת מתפטרת אבל את רוצה חבילת פרישה נדיבה.
להגיד שאני... -כן.
מצאתי משהו שאמור לעשות את העבודה.
בטח שמצאת. בואו נלך לראות. בואו, בואו, בואו...
"בסופו של דבר את המילים קל לומר
אך נראה שלקום וללכת
קשה קצת יותר
זה מה שרואים
מכאן"
- קימברלי פארקס סמנכ"לית בכירה -
המשפחה של ג'וש מגישה ארוחת ערב בחג המולד במקלט לחסרי בית.
הוא יצטנע ברברבנות על זה ברשתות.
אבל לפני שנתיים הוא העלה את זה לטיק-טוק ומחק מיד.
כשההורים שלך
מאלצים אותך לאכול את ארוחת החג עם חסרי בית. גועל נפש.
אני מזועזע.
אמרתי לך שקימברלי היא מס' אחת.
כשג'וש יגמור להתרברב במעשה הטוב השנתי שלו, רני,
תעלי את הסרטון הזה, תתחילי לכתוב את נאום הניצחון, ושיחקת אותה.
בעצם זה לא משחק... -זה מלפני שנתיים.
צריך לזוז. -הוא רק ילד. הוא בכיתה ו'.
חכה, קלינט. בבקשה. אולי נעצור לרגע ונדבר על זה?
מגיעה אלינו מעלית אחת ביום. אז בואו נתפוס אותה. ביי, חבר'ה.
מחבב אותך. -נעשה את זה שוב.
כן, כן, כן.
זה רשמי. אני אדם נוראי.
לא נכון.
סליחה?
מה? היא רואה אותך עכשיו?
אנחנו מכירים?
היא רואה אותי?
היי!
זה מטורף. -אני לא חושב.
לא.
אז איך אותה יודע כמה אני נוראית או לא נוראית?
למה היא רואה אותך?
אני לא יודע.
תמיד הייתה לי טביעת עין טובה לבני אדם.
זה חלק בלתי נפרד מהתפקיד שלי. -אתה עובד כאן?
חייבים להרוג אותה עכשיו, נכון? -לא!
אני ממונה על איזה פרויקט כאן.
בשביל בריגס? -מה אתה עושה?
טוב... מר בריגס מעורב.
תתחמק. תתחמק. אתה תסבך אותנו.
באמת? איזה פרויקט?
תמציא משהו. תמציא משהו. בטל.
אני רוח חג המולד של ההווה. -מה אתה עושה?
כן, נרדוף אותו בחג המולד הזה...
איזו בדיחה! -בתקווה שנצליח להפוך אותו
לכוח חיובי יותר למען האנושות.
קלינט?
קלינט. כן.
אני קימברלי.
רוברטו סי פישמן. פראט. רוברטו סי פישמן פראט.
תודה על הצחוקים, רוברטו.
ועל המחמאה. הייתי זקוקה לשניהם עכשיו.
אהבתי את התלבושת.
תודה.
אתה יודע, אני חושבת שבעומק לבך רצית שהיא תראה אותך כי נדלקת עליה.
לא נדלקתי עליה.
רוברטו סי פישמן פראט?
בסדר, זה שם גרוע. -זה יותר מדי שמות.
וכאילו אין מספיק סיבות
לריב בארוחת חג המולד,
סוג עץ האשוח שקונים הוא עכשיו עילה למלחמה ברשתות החברתיות.
זה נכון. יש הרבה כעס בשני הצדדים.
מתברר שאם יש לכם עץ אמיתי, אתם היפסטרים אליטיסטיים ביקורתיים.
אבל אם יש לכם עץ מזויף,
אתם אויבים של סנטה קלאוס, של ישו ושל מריה קארי. וזה...
- קימברלי נייד -
לא כדאי לעצבן את מריה.
היי. אני צופה בזה עכשיו.
כן. בוא נשלח את המשפיענים שלנו שייכנסו בזה חזק.
האשטאג מלחמת האשוח. ותזכירי לרן...
רפי, הם מדהימים.
תזכיר לרן לא להעלות את הסרטון של הילד
לפני שהוא יעלה פוסט מהמקלט...
אלוהים אדירים.
החליפה הזאת מדהימה.
וואו, בת'.
אתם...
בת'?
לעזאזל. זה לא טוב.
מי שמצלם אותי, כולי התפעלות.
אוי, אלוהים!
בשרשרת זו שחישלתי בחיי נכבלתי מרצוני החופשי.
חוליה אחר חוליה מכל נשמה שגרמתי לה סבל.
מאוד, מאוד משכנע. טוב, מי...
לעזא...
"הלילה אתה לא תעצום עין"
אני חולם, אני חולם.
"לא, זה לא חלום"
אוי, כמה שאתה מכוער.
"עוולות רבים עליך לתקן
מעשים אפלים שעליך לכפר עליהם"
תמשיך לשיר, אני... אקום.
"עברך, ההווה שלך ועתידך
במהרה תראה אותם"
זה מאוד, מאוד מוזר.
"סיפור חייך
כעת
יסופר"
הרגש את השרשרת שלי!
איכס. אפשר לא?
"סיפור חייך האמת שאתה פוחד לשמוע"
אני...
"סיפור חייך סיפור על חשבון נפש ועל פחד"
יש לי רק דבר אחד שאתה באמת...
אני נורא מצטער.
נתקעתי על הדבר הראשון שאמרת.
אמרת, "עבר, הווה, עתיד."
כמו ב"מזמור חג המולד"? הסיפור של דיקנס?
הסרט של ביל מוריי ובובקט גולדווייט?
כן, כן. כמו הספר של דיקנס והסרט של ביל מוריי
וכל עיבוד אחר שאף אחד לא ביקש.
עכשיו בבקשה, אם רק תרשה לי להוציא את זה. שב.
כאן?
טוב.
"אתה יכול לכתוב מחדש
את סיפור חייך
לפני שיהיה מאוחר"
מה זה?
שוב, אני מצטער מאוד.
אז מכל האנשים בכדור הארץ...
רוצחים, אנסים, אנשים שעורכים מסיבות גילויי מגדר...
דווקא אותי אתה בא לרדוף?
אם תשתוק ותיתן לי לסיים, אולי תבין...
כן, אדוני. -יודע מה?
לא משנה. זה לא שווה את הטרחה.
שלוש רוחות באות להציל אותך.
אולי תראה להן קצת יותר התחשבות משהראית לי?
רשמתי לפניי. -יופי. אז להתראות.
אמרתי לך, האיש הוא נודניק ברמת על-חלל.
זה קטן עלייך.
כן. אל תדאג.
טוב, צוות, מבט אחרון. אני נכנסת.
לכי תראי לו מה זה, ילדה. תדהימי אותו.
די, נו.
שלום, מר בריגס.
אני רוח חג המולד שעבר. העבר שלך.
היי. וואו.
יופי. את לא מה שציפיתי?
לא? באיזה מובן?
כלומר, את מקסימה.
כן, אני יודעת.
בכל זאת נעים לשמוע את זה. -אני מתאר לעצמי.
תודה. אבל כדאי פשוט... כדאי שנזוז.
אני רק... אם לא אכפת לך... אכפת לך שאכנס לרגע למקלחת?
אשמח להתרענן קמעה. -מקלחת? ברגע זה?
הרוח הקודם היה קצת מסריח, ונגעתי בשרשרת שלו.
כן. אז בהחלט. כדאי שתתקלח אם אתה מרגיש מלוכלך.
תודה. -אז לא.
כלומר, חכה. לא.
כדאי שפשוט... אנחנו חייבים... חייבים לזוז. יש הרבה מה לראות.
כן. כמובן. כן.
רך. ג'ינקס.
את חייבת לי בירה.
כן. -כן. כדאי שנזוז.
היי, צ'יף.
יש לך שנייה? -כן. מה קורה?
שמע, אחי. נמאס לי להיות זה שרק מצביע על דברים.
בסדר. אבל תשמע, לא הייתי ממעיט בחשיבותה של ההצבעה.
כן. -אתה עושה את זה באופן
מעורר חלחלה. תראה לי שוב.
בום!
-אתה מצוין בזה.
כן, תודה על המחמאה, אבל יש כמה משפטי מחץ שאני רוצה לנסות.
תשמע את אלה.
"ברוכים הבאים לארון השלדים." "חג עצמות שמח."
או החביב עליי ביותר, "זומברת במזמור חג מולד, נבלה."
אני לא יודע מה לומר.
בכל שנה בזמן הרדיפה אתה מנסה לדבר ולא יוצא כלום.
כן, ולמה זה קורה? זה פשוט לא...
אחי, זה לא תלוי בו. הוא לא קובע את החוקים.
סליחה, למה את לא עסוקה ברדיפה?
כן. טוב, תתבונן בזה.
כן, אני מחכה.
אז הטסתי אותו בחזרה לילדותו במיניאפוליס.
והוא מחזיק בידי.
הוא לא מצליח להתאפק ומתחיל לפלרטט איתי.
מפה לשם, אתה יודע.
בבקשה, תגידי שאת עובדת עליי.
אני... -טוב.
לא עובדת עליך.
מה? -אני יודעת.
הנה זה מתחיל. -זה היה לא מקצועי, אבל...
המון זמן אף אחד לא ניסה להיכנס לעניינים שלי.
אז אימא עשתה משהו לטובת עצמה, לשם שינוי.
טוב. אבל האם אימא שקלה את הסיכון? הוא בלתי נגאל!
הוא גאל את עצמה טיפה.
כל הכבוד לך! -רק אומרת.
טוב. עכשיו אני מרגיש שהוא שופט אותי.
לא, אני לא שופט אותך.
אני אפילו לא יודע מה לחשוב. רק רגע. איפה הוא עכשיו?
הוא בסדר גמור. הוא בחדר הילדות שלו בשנות ה-80.
נדבר על זה אחר כך.
אני רוצה שתחזרי אליו ותעברי איתו לאורך עברו.
בסדר. כן, טוב. אבל אולי תעשה את זה אתה? תחליף איתי משמרת?
אני חוששת שזה יהיה מביך. הוא ממש דלוק עליי.
בסדר.
רק אל תחזור עם אותו סיפור שהיא הביאה.
בובת אלכס פ' קיטון שלי.
היי, רוחית.
כשהייתי ילד, הדבר הזה...
שלום, מר בריגס.
שלום. איפה השנייה? אתה גם...
וואו. בחלום הזה יש אפס היגיון.
זה לא חלום, מר בריגס.
אתה יכול להפסיק לגעת לי בפנים? -בהחלט.
אני רוח חג המולד של ההווה שלך.
הווה? מה אתה עושה בעבר שלי?
אתה רואה? זה חלום.
הרדיפה שלך התחיל קצת נדפקה על ההתחלה.
בהחלט.
לכן הערב אני אטפל גם בעבר וגם בהווה.
כמובן. -זה לא התחום שלי,
לכן אצטרך לסרוק את השטח, ברשותך.
כמובן.
כן. זה אמור להספיק. בסדר.
היי, אני רודף אותך.
אתה לא יכול לברוח ממני כשאני רודף אותך. הלו?
היי, גבר-גבר...
אני מבין לגמרי אם אתה פוחד
שלא תוכל להגן על הבחירות שלך.
תראה, הקולונל סנדרס... -רדפתי אותו, כן.
הדרך הנכונה לבצע את השיטה הזאת היא...
קארי. -קארי!
אימא אמרה שנוכל לפתוח מתנה אחת הלילה. -סבבה.
בוא נתחיל במתנה הירוקה.
- ספארקי -
קנית לי גור כלבים?
אתה מבקש ממני כלבלב רק כמה? אלף שנה?
איפה הוא?
הוא ישן במטבח.
ספארקי! ספארקי? ספארקי? -ספארקי?
קלינטי, חכה שתראה אותו.
יש לו כפות לבנות מקסימות ו... אוי, אלוהים.
כמה פעמים אמרתי לסגור את דלת המטבח כשאתה נכנס?
אם אתה לא שומע קליק כשאתה סוגר, כל החימום יוצא,
ומסתבר שגם כלבלבים.
אוף, זו טרגדיית חג המולד.
קלינט, לא, לא, לא. היא משקרת.
אין שום כלבלב.
היא קנתה לך קערת אוכל כדי שתחשוב שיש כלבלב.
זה מגוחך.
אז למה אנחנו לא מחפשים אותו?
אם הייתי מוציאה עליו אגורה, היינו מחפשים כל הלילה.
זה מספיק.
את הורסת את חג המולד!
כן, תמשיכי לרוץ, גברת צעירה.
היי, לאן נראה לך שאתה הולך?
ספארקי?
עכשיו אני מבין.
ספארקי? -אני מבין את...
אני מבין את...
השתלשלות האירועים שהובילה אותי להיות המפלצת שאני היום.
אתה עושה את עצמך. יפה מאוד. -סליחה. זה היה מוגזם.
מה אתה מצפה כשאתה טועה באופן מחפיר כל כך בהבנת הסיטואציה?
זו הייתה מתנת החג הכי טובה שקיבלתי ממנה או מכל אחד אחר.
רגע אחד. שקר על כלבלב שבכלל לא קיים?
לא.
הלקח היקר מפז שאנשים יאמינו לכל דבר אם הם רוצים להאמין.
כל כך רציתי כלבלב,
עד שהעדפתי להאמין שאיבדתי כלב ולא שלא היה בכלל כלב.
בזכות הלקח הזה נעשיתי עשיר כל כך, שיכולתי לקנות מיליון כלבלבים.
וגם מעולם לא השארתי שוב את הדלת פתוחה, כך שהרווחתי מכל כיוון.
טוב, חכמולוג.
תודה. -לא.
זה לא בשבילך. זה בשבילה. -מי היא?
כן, כן, שמעתי על זה. איפה שמשתמשים ב...
בסולמית או בהאשטאג הזה, נכון? -כן. כן, אני אומר לך,
בעוד שנה הטלפונים שלכם יהיו מלאים בכאלה.
אני לא יודעת.
אנשים באמת רוצים לדבר על כל מה שעשוי בחייהם
עם כל אידיוט שפגשו בחייהם? -כן. הם רוצים, בחורה חדשה.
הם באמת רוצים. -באמת? שמי נורה.
נורה. כן, כל מחשבה, כל ארוחה.
בחיי, נורה הזאת היית שווה.
מעניין איך זה מסתדר איתה.
חג שמח!
הו, הו, הו.
יופי. קניות לחג.
היי, הנה קלינט. -היי, קלינט.
היי, נורה. -היי.
אני מתה על המגפיים שלך.
היי. -היי, אוון.
אני מצטער. אני בהלם מרמת הפירוט.
זו חנות "ספורה"?
כן. -הם לא היו קיימים.
יש לך עין טובה. כן, זה לא היה כאן.
יש לנו הסכם איתכם.
הנה הילדון שלי.
אימא הזמינה את עצמה.
הנה זה... -היי, חמוד.
יופי, את שתויה. עכשיו שמונה בבוקר איפשהו.
כמה שאהבתי את הקניון הזה.
היי.
אני רואה ששוב הבאת אותו. מקסים.
טוב לראות אותך, ונדי. -כן, אני בטוחה.
היי, אם מישהו מחפש מתנה בשבילי...
מה?
שתוק. -מה?
אני הולך להיות דוד? דוד אוון? כמו ב"מלחמת הכוכבים"?
אלוהים, זה מדהים.
מה? איך? עם מי? -איתי.
נמאס לי לחכות לגבר הנכון. אני רוצה תינוק.
אז הלכתי למרפאה וכל מה שאני יודעת על האבא
זה שהוא לומד לתואר שני בביולוגיה ימית ואני עזרתי לממן את זה.
אני אוהב צבי ים.
ביום חמישי אני נכנסת להיריון. -מזל טוב.
חומד. אתה לא משתתף בשמחתה של אחותך?
לא. לא ממש, לא.
בחייך, קלינט.
בחייך, קארי. אני אוהב אותך אבל אין לך מושג איך להיות אימא.
בחייך, אחי. זה לא סבבה, גבר. -על מה אתה מדבר?
אחותך תמיד הייתה טובה אליך, לא ככה?
זה בסדר. אני מבינה אותו.
באמת. -רואה?
אני לא מבינה. אתה לא מסוגל לחשוב על אף אחד חוץ מעצמך
ואני...מה-זה נמאס לי מזה.
לא, לא, נורה. היי, בחייך.
אל תעשי את זה. -יודע מה?
עכשיו חג המולד.
אני אשמה, טוב?
חשבתי שאצליח לשנות אותך ורק טיפשה תחשוב ככה. שלום.
ביי, חומד.
קפצי לי, ונדי. -טוב, גם את.
אתה יודע, הייתי קצת עקשן. אתה לא היית בגיל 20 ומשהו?
זה לא קשור אליי.
למה לא? למה זה לא קשור אליך?
לא מגיע לי לדעת משהו על המתלוננים נגדי?
היי. אתה צופה בזה?
סנטורית, את מתכוונת להתפטר?
קלינט, אתה בדית שערורייה.
לא אצפה בשחזור-זבל הדרמטי שלך
עד שתספר לי משהו על עצמך.
אתה מתנהג כמו ילד. -אני לא שומע אותך.
וזה לא זבל.
זה מדויק מאוד. עצרי את סי-פי-אם 104. -אני לא שומע אותך.
בסדר.
יפה.
אענה על שאלה אחת על עצמי.
טוב, חמש שאלות.
שתיים. -שמונה. הצעה אחרונה.
בסדר, נסגור על שלוש. שאלה ראשונה, היית פעם אדם חי?
כן. -מתי?
אני מת כבר כמעט 200 שנה.
מה? אלוהים אדירים.
ועבדת באותה עבודה כל הזמן הזה?
לא. לא, הייתי... בעשר העונות הראשונות עבדתי במחקר.
ואז הר"ח הווה שלנו פרש לגמלאות. -ר"ח?
ר"ח... רוח חג המולד של ההווה. -רוח...
כן, כמובן. -פרש לגמלאות, ו...
זומנתי להחליף אותו. -אוי, אלוהים.
ההצלה הראשונה ההיא?
ריגוש בלתי נתפס. -ענק.
הרגשתי שבאמת חוללתי שינוי.
חוללת שינוי. כבר לא?
יודע מה? עניתי על שלוש השאלות שלך.
והרגע ענית על הרביעית.
למה אתה מרגיש שאתה כבר לא מחולל שינוי?
מה לעזאזל הבעיה שלך? -שלי?
מעולם לא נאלצתי לסבול רמה כזאת של בולשיט מצד עבריין.
עבריין? -אנחנו משוטטים בעבר שלך.
רוב האנשים פוחדים מדי לזחול לי לתחת
עם סדרה של שאלות טיפשיות ולא רלוונטיות.
תפסיק. סתום את הפה שלך וצפה בסצנה.
המשיכי את סי-פי-אם 104, בבקשה.
קלינט, אתה בדית שערורייה.
לא בדיתי...
הצעתי שערורייה שהציבור והתקשורת זרמו איתה.
וזה יביא לבחירת המועמד שלנו. -הרסת לאישה הזאת את החיים.
דיברנו על הטקטיקות האלה.
לא הקמתי את החברה הזאת
כדי שלא אוכל להסתכל לילדיי בעיניים.
דחיתי את זה מספיק זמן, אבל...
אתה עומד לפטר אותי?
קלינט, אתה האדם הכי מבריק שהכרתי. אתה תנחת על הרגליים.
לא, אני לא אנחת על הרגליים, דן, אני אנחת עליך.
כשאקח איתי את כל הלקוחות שלך.
חתמת על הסכם אי-תחרות.
שאתה לא תאכוף
כי אתה פוחד כל כך ממה שאני יכול לעשות בעזרת הטקטיקות האלה שמתחת לכבודך.
חג שמח, דן.
הוא הקים את החברה בכבוד וביושרה, ואתה הרסת אותה.
כל הכבוד. בוא.
חכה רגע. חכה, חכה, חכה.
אתה מוציא אותי מההקשר. חכה, תראה מה קורה בהמשך.
היי, קימברלי. אני מקים חברה משלי.
אני רואה בך גדולה, וכאן היא מתבזבזת.
אמנה אותך לסמנכ"לית בכירה, אכפיל את שכרך,
אבל את צריכה להחליט ברגע זה, את בפנים או בחוץ?
אני...
אני מניחה שאני בפנים.
יופי. קחי את המעיל שלך. בואי נלך לבנות חלום.
על זה לא נותנים לך קרדיט, מה? שאתה מאמין באנשים
ונותן להם את החיים הכי טובים. -הכי טובים?
כן. -זה מה שאתה חושב?
מאה אחוז. -בסדר.
אתה יודע מה?
תוכלי לשלוף את די-אס 261 מלפני כמה ימים?
חתכתי את הקטע הזה.
אני יודע שזו סצנה שנמחקה. חל שינוי. טוב, בוני?
בסדר. אלוהים. הוא אמר משהו עליי?
לא. -בסדר, אבל מה הוא מקרין?
אין לי מושג.
בסדר. זה יישמע מוזר, אבל תאמין לי,
זה עניין עסקי בלבד. -מה?
אתה יכול להריח את השיער שלו ולתאר לי אותו?
לא.
היי. זו מרגו ממשאבי אנוש.
אני רק רוצה לומר שהכול מאושר ע"י משאבי אנוש. בסדר גמור.
תמשיך במה שאתה עושה. -בסדר. צמר גפן מתוק.
אלוהים, זה כל כך סקסי.
עכשיו את יכולה לשחזר את הסצנה, בבקשה?
כן. 261 בדרך אליך. חל שינוי. אני זוכרת.
הילד שרן מתמודדת מולו, ג'וש הבינס?
המשפחה של ג'וש מארגנת ארוחת ערב בחג המולד
במקלט לחסרי בית... -זה היה לפני יומיים.
אני זוכר מה...
העלה את זה לטיק-טוק ומחק מיד.
כשהוריך מאלצים אותך לאכול את ארוחת החג
עם אנשים חסרי בית. גועל נפש.
אני מזועזע. אמרתי לך שקימברלי היא מס' אחת.
כשג'וש יגמור להתרברב במעשה הטוב השנתי שלו,
תעלי את הסרטון הזה, תתחילי לכתוב את נאום הניצחון,
ושיחקת אותה.
בסדר, אתה צודק.
הוא רק ילד...
אני מתחרט שאמרתי "שיחקת אותה"?
כן. אבל קיבלתי החלטה ואצטרך לחיות איתה.
רק ביקשתי שתכבד אותי ואת הפרטיות של משפחתי.
מה קרה?
מה זה היה? הפנים שלי בוערים.
אולי נעצור לרגע ונדבר על זה? -לא ייאמן שמגיעה אלינו מעלית אחת ביום.
אני צריך לתפוס אותה. ביי, חבר'ה. מחבב אתכם.
היא נראית כמו מישהי שחיה את החיים הכי טובים שיש?
זה רשמי. אני אדם נוראי.
לא נכון.
סליחה?
עצור רגע, מה? חכה, חכה, חכה. עצור.
חכי עם 261. -אנחנו מכירים?
הכול טוב. כולנו בטוב. כן, תעלימי את זה. תודה.
מה עשית בזה? איך היא דיברה איתך?
אני לא יודע.
תצפתתי עליך, ואז היא הביטה ישר אליי.
ואנחנו פשוט... התחלנו לדבר, וזה...
בעצם, לא משנה.
העניין הוא שקימברלי היא אדם טוב לב, בסדר?
ואתה פשוט... -מותר לך להתערב
בחיים של אנשים שאתה... -אני מנסה להראות את ההשפעה
של הבחירות שלך... -אתה לא עונה.
נשבר לי מזיוני השכל שלך. -וואו, פה מלוכלך.
תשלפי את סי-פי-אם 163. כן. עכשיו. -לא סי-פי-אם 167. לא.
לא. אני לא יכול...
היי, חבר'ה.
היי, רני. תראי מה דוד קלינט הביא לך.
מגניב. -כן.
אימא, אני יכולה לתרום את זה לילדים החולים?
זה יפה מאוד מצדך, חמודה.
יש מכל איסוף בלובי, טוב? -כן, תתרמי. טוב שעטפנו אותו.
הוא ליד הדובון, טוב? שמרתה תעזור לך.
אין ספק שאת נראית נמרצת יותר משהיית.
קלינט, די. תקשיב לפני שהיא חוזרת.
הגיע הזמן שאתחיל לעשות סידורים.
בסדר... תפסיקי.
אני צריכה לבקש ממך טובה.
וזה משהו גדול.
אנחנו לא עושים את זה. -כשאמות...
לא.
זה רגע מכריע... -לא...
מר בריגס!
הוא בורח לנו!
ממה אתה פוחד כל כך?
אני פוחד מכך שאתה אומר לה להיכשל בלימודים
ולפגוע בילד אחר. והיא מקשיבה לך.
אף פעם לא אמרתי שזו תהיה הדרך הקלה.
היא רצתה לנצח. וזה אומר להיות קשוחה.
כן, קלינט, אבל יש לה לב טוב...
סניור, פור פאבור.
לא. סניור.
סניור!
יש פריצת אבטחה.
מר בריגס. -לא.
אני לא מדבר צרפתית. לא.
אני מצטער.
לעזאזל.
- גברים -
הכול טוב. תחזרו לעבודה.
היי, הזיכרון ההוא מבית החולים.
זה מה שאנחנו מכנים שיא השפל.
זה רגע גורלי שצריך להתעמת אותו כדי
לחולל שינוי של ממש.
מה עושות כאן כל התמונות של הסמנכ"לים שלי?
סתם, אתה יודע. תחקיר.
הכנסת את עצמך לתמונה הזאת בפוטושופ?
נראה לך? אני לא חושב. -זה מה שעשית.
תשמע, ייתכן שדחפתי אותך לשיא השפל שלך,
אתה יודע, לפני שהיית בשל לזה,
ואני רק רוצה לומר... שאני מצטער.
לא. אני בטוח שאתה צריך ללכת בגדול
אם אתה מנסה לגאול מישהו בלתי נגאל.
תשמע... זה לא חייב להיות נכון.
נכון? אני באמת מאמין שאתה יכול להיות כוח חיובי למען האנושות.
כמוך? איך זה עובד אצלך?
אתה עושה את זה כבר 200 שנה.
האנושות נעשית אנושית יותר?
אדיבה יותר? מאוחדת?
רוצה לדעת מהי באמת האנושות? קרא את התגובות למטה.
כאלה אנחנו באמת. ואתה יודע מה? אני מקבל את זה.
כי אני צריך לחיות את זה, אחי.
אין לי את הלוקסוס לשבת כאן
ולשפוט את כולם כמו איזה עובד סוציאלי מטעם היקום.
זה מה שאתה חושב שאני? -בהחלט. ואנחנו גמרנו כאן.
מה? למה המבט הדרמטי? אתה...
נראה לי שאסתקרן כל כך לדעת מה יש מאחורי הדלת? אני...
שכח מזה.
אפילו לא קצת סקרן?
האמת היא שלא. אני ממש לא סקרן.
קלינט? -כן?
קלינט! בוא כבר! מיד! -לעזאזל.
זה שלך?
בוא הנה, שובב קטן.
שאלת אם הייתי פעם אדם חי.
כן.
מה, הילד?
זה אתה?
כן?
מר סקרוג', אני וודרו, אדוני.
אין לי כלום בשבילך, ילד. אז ערב טוב לך.
אין צורך בשפה כזאת, אדוני.
אמרתי, ערב טוב!
- סקרוג' ומארלי -
תתבייש לך, אדוני. לדבר כך לילד.
ערב טוב גם לך, גברת.
אתה אומר שהסיפור של דיקנס...
בבקשה, אדוני. -מבוסס עליך?
מה אתה רוצה, ילד? -כן.
אבי ואני עובדים בבית החרושת. בית החרושת שסגרת.
כן. אז?
בית החרושת עדיין רווחי, אדוני.
אבל אלף בני אדם נותרו ללא עבודה.
ודווקא בזמן שבו אמורים לשמוח.
לשמוח? הבלים.
כשאביך לא יעמוד בתשלומי המשכנתה,
ואני אקנה את הבית שלך בפרוטה,
או אז אני אשמח מאוד.
ערב טוב לך!
בסדר, כן. היית מניאק גדול.
וואו.
הבלתי נגאל הנוסף היחיד שעבר את התוכנית.
כך שאני מבין את המשקל שאתה סוחב.
בסופו של דבר,
זה נעשה בלתי נסבל.
אני חושב שהיא לא רואה אותנו.
אה, נכון.
גברתי.
בסדר. חכה בסבלנות.
שיהיה.
הנה זה.
תודה.
לחיים.
אוי ואבוי.
זה שתן.
טעים, לא? -זה חמים.
זה כמעט חם. -זה מושלם.
אני רוצה להיות בטוח שאני מבין. אתה היית סקרוג'?
הרוח שינתה אותך ומעולם לא חזרת לסורך.
כל חייך מאז בלי אף מעשה נוכלות?
כל חיי.
כמה זמן זה נמשך? כל חייך, אני מתכוון?
בסביבות שלושה וחצי שבועות. -שנים.
מה? -כן.
אתה צוחק? -לא.
באמת? -כן.
סליחה. איך זה נגמר?
כאילו, מה גמר אותך? -לא משהו מפונפן.
סיבת המוות העיקרית באותם ימים הייתה ינואר.
לא.
אבל איך... איך בכלל ידעת שהשתנית?
כלומר, כל אחד יכול... להיות טוב במשך שלושה שבועות, נכון?
כלומר...
היי, למה כל האנשים האלה נעלבו?
כשאמרת "ערב טוב"?
במאה ה-19 "ערב טוב" היה גידוף חמור.
לא. -כן. בערך כמו "לך תזד..."
באמת? -מפורש ביותר.
אז אולי תנסה?
תזרוק את זה למישהו בהזדמנות. אני חושב שזה יעשה לך טוב.
לא. -הרי כל זה לא אמיתי.
קלינט, אני מעריך את מה שאתה מנסה לעשות, אבל אני בסדר.
"עכשיו, ברנש, אתה נמצא בבר בריטי מצ'וקמק
בארשת פנים חמצמצה
עוד כוס בירה לחבר שלי חמה במיוחד"
המבטא שלך על הפנים.
אני חולק על דעתך.
"כשאתה מטביע במשקה את היגון אתה מרגיש כמו כישלון
אתה עלוב יותר ממנת דגים וצ'יפס ספוגית
אך אין חובה לשבת ולעקם את האף שחרר את הסקרוג' הפנימי למרחב
כי למה שכל אידיוט אחר ייהנה מחייו?
כשאתה מוטל על הקרשים וזקוק למעט עידוד
טפח על שכמו של איזו מסכן
ואמור במתק שפתיים..."
ערב טוב.
"ערב טוב"
אין מצב!
"שחרר זאת לעולם ובמהרה אתה תחייך
ככה ערב טוב"
סלח לי? -נאד נפוח שכמותך.
"זה כמו 'תתחפף' אך במעט עידון
שתי מילים קטנות משנות כליל את המנגינה"
ערב טוב. -ערב טוב!
ערב טוב.
אני מרגיש סירוב.
"לא עשית כל רע כבר זמן ארוך נורא
ואני מבין שזה עניין של כבוד עצמי"
זו העבודה שלי.
"אבל בחייך, די לשתוק אתה יודע שאתה רוצה לנסות
עדיף לא לשמור את כל המרירות בבטן"
אוי! זוזו מהדרך, שוטים.
נו, בחייך, גבר.
הוא מבקש את זה. אתה יודע שאתה רוצה.
קדימה. קדימה. זה על קצה הלשון.
שחרר...
ערב טוב! -יש!
"ערב טוב" -היית מת.
"אדוני, אתה מוקיון רגזן ומטומטם"
מה הולך כאן?
"ערב טוב אתה מסריח
לא אמרנו בוקר טוב או לילה טוב"
נכון! -חזרו הנה!
"שתי מילים קטנות משנות כליל את המנגינה
ערב טוב -ערב טוב
ערב טוב"
היא סתמה את האסלה. -ערב טוב!
הוא תקע את אשתך. -ערב טוב!
זה היה חסר משמעות. אני נשבע בהן צדקי.
ערב טוב!
הוא חולה בדבר. -ערב טוב!
היא כינתה אותך פרוצה. -ערב טוב!
אני יתום. בבקשה, אדון, אפשר לקבל עוד?
ערב טוב!
שלום, גבר.
ערב טוב!
סלחו לו על השפה. -ערב טוב!
"גדפי אותם ברוב נימוס כאילו היית ג'ודי דנץ'"
חכה רגע. זו הייתה ג'ודי דנץ'? -אלוהים. היא אוצר לאומי.
אני אוהב אותה בכל תפקיד. -אהבתי אותה ב"שוקולד".
שוקולאט. -ששששוקולה.
"כשאנחנו משוטטים ברחובות לונדון
הנחמה הכי המהירה היא דווקא לבאס את הציבור"
זה בשבילך. כן.
ערב טוב!
"ערב טוב
זו הנאה צרופה
ואם אתה מזועזע אתה יכול לנשק לי את הדיקנס, בחור"
נשק אותו.
לא. תפסיק! -בחור... מה?
לא, זה צ'רלס דיקנס. זו בדיחה.
כן, תודה. אבל יש כאן תינוק... -זה לא אמיתי.
יש כאן תינוק.
גברתי.
אני מצטער מאוד. -בצדק.
וגברתי...
ערב טוב!
"ערב טוב הגידוף הכי אהוב
תנו לתועבה למלא את כיכר הכפר
סיכה לפוצץ את הבלון של איזה נבלה
ואיש אינו חסין
על בעיטה בישבן של מישהו
שתי מילים קטנות משנות כליל את המנגינה
ערב טוב -ערב טוב
ערב טוב
ערב טוב, ערב טוב
ערב טוב, ערב טוב"
זה... הוא מת.
לגמרי... לא, הוא בסדר. -הוא בריא ושלם.
הוא כמו סנאי. -ממילא הכול לא אמיתי.
איך ידעת את כל זה?
לא ידעתי. חיקיתי אותך. -חיקית אותי?
כן. -עשיתי טעות באמצע.
כן, ריקוד סטפס חדש לי. -קצת. כן.
אבל זה מדיום אקספרסיבי מאוד. -גם הם ידעו.
אפשר מילה, בבקשה? -כן. רק...
בסדר. תשמע עד הסוף. אני יודע מה אתה רוצה להגיד.
אבל התחלתי לאבד אותו.
וחשבתי שאם הוא יראה שגם אני הייתי בלתי נגאל...
אז חשבתי שזה יהיה רעיון מוצלח
לקחת אותו לסיור לימודי קצר בעבר שלך?
חבל שלא הכרחתי אותך לקחת את חבילת הפרישה
כשביקשת אותה, במקום לסכן הכול
על הבלתי נגאל הזה.
לא. היי. -לא, מה פתאום.
אולי אני לא זורם עם התוכנית שלכם אבל זה לא בגלל שהוא לא משתדל.
הוא קורע לי את התחת. -תחזור למיטה, מר בריגס.
תחזור למיטה...
ואתה. מעכשיו אני רוצה שהכול יהיה לפי התסריט. מובן?
ג'ייקוב, בסך הכול ניסיתי... -לפי התסריט! לפי התסריט!
בסדר. לפי התסריט.
תגיד את זה עוד כמה פעמים.
ערב טוב.
סליחה?
מה זה היה?
ערב טוב.
זה לא אני. גם אני שמעתי. לא יודע מה זה היה.
היי, קלינט.
היי, צ'רלי. מה קורה? -היי. ראשית, יופי של הופעה.
תודה. מה אתה רוצה? -סנטה דוגמן.
השמועה שעצי האשוח המלאכותיים פולטים גז רעיל.
כן. -גאונית.
תודה. -מבריקה. תראה, נושא חם.
זה... זה...
תוכל לסלוח לי לרגע? אני הולך לברר מה לעזאזל קורה שם.
מה קורה איפה?
בוא תכיר אותי טוב יותר, בנאדם.
מה זה צריך להיות, לעזאזל?
אני רוח חג המולד של ההווה. -הבוס שלך יורד עליך
ועכשיו אתה מפיל עליי את כל הדיקנס? - אני חייב לפעול לפי הספר עכשיו.
אפשר לקחת אחד? מה הכוונה ב"חבילת הפרישה שלך"?
קלינט, בבקשה.
למה אתה רוצה לפרוש?
רק איימתי בפרישה כקלף מיקוח
כדי שהוא יאשר אותך בתור העבריין לשנה זאת.
לאן תפרוש?
לאן פורשות רוחות רפאים?
בפעם האחרונה, מר בריגס, זה לא קשור אליי.
חזרנו ל"מר בריגס" ול"עבריין".
יודע מה? אני חוזר לאורחים שלי.
אתה יכול להישאר כאן
באסלת האוכל הענקית שלך. -לא. קלינטי, חכה.
בסדר. אם אספר לך,
תפסיק עם השטויות ותבוא איתי?
בהחלט.
בסדר. אתה הורג אותי.
יופי.
טוב. חבילת הפרישה שלי, אם אחליט לקבל אותה,
היא שעון זהב, שובר קנייה ל"ספורה",
והזדמנות לחזור לכדור הארץ ולחיות את שארית חיי כבן תמותה.
ואתה רוצה בזה.
אתה יודע, מה שאני רוצה זה שתסתום את הפה ותיתן לי לעשות את העבודה שלי.
זה מה שאני רוצה.
אחלה. תעשה את העבודה שלך.
תפוס את היד שלי. -עושים את זה?
עושים את זה. וזה יהיה מסע הרפתקאות.
אלוהים...
בוני.
זכרי, הסיסמה היא "מסע הרפתקאות".
הגענו לתחנה הראשונה שלנו.
הרגע היינו כאן.
תקשיב, יש לי מחלקה שלמה של אנשים
שעובדים קשה מאוד על המעברים האלה.
שיהיה. לא משנה. אני יודע בדיוק מה קורה כאן.
באמת? -כן, באמת.
אני אוהבת את קלינט. אדם נהדר. אני רואה בו חבר.
אתה רואה? חבר.
כלומר, עד כמה שאפשר בכלל להיות חבר של קלינט.
ניסית לספר לו על החיים האישיים שלך?
תראי בתוך כמה זמן המבט שלו מזדגג.
לא ייאמן. הם משמיצים אותי.
נכון, הם משמיצים אותך.
אתם מדברים על קלינט? -כן.
כן, לפעמים הוא קצת מרוכז בעצמו, אבל זה העניין
שאתם צריכים להבין בקשר לקלינט.
כילד הוא היה המון לבד.
והוא למד שהוא לא יכול לסמוך על אף אחד,
אלא הוא עצמו.
אז אל תהיו... אל תחמירו איתו יותר מדי.
הוא טוב מבפנים. מי כמוני יודע. הוא אחי הגדול.
וואו. כן, אני אוהבת אותו.
ובכן, מי אם לא רוח חג המולד של ההווה.
קימברלי, היי, היי.
ודאי באת לרדוף את קלינט.
אז היא רואה אותך. היא יודעת על כל זה?
לא. לא ממש.
אני אוהב את התחפושת. רודולף. -תודה.
את נראית מקסים.
תמיד מפזר מחמאות.
עכשיו אני דווקא שמחה שבאתי.
כן.
גם אני.
ידעתי. אפשרת לה לראות אותך כי נדלקת עליה.
אבל מי עורך מסיבה במקום העבודה בערב חג המולד עצמו?
רק קלינט, נכון?
בן זו...
זו הפגנת כוח.
עכשיו גם אתם משמיצים אותי. בוא נלך. קדימה. מה עכשיו?
אני מצטער. הייתי בדרך החוצה.
כן. בסדר.
חשבתי שנפעל לפי הספר.
אבל היה כיף לראות אותך.
כן.
גם אותך.
בסדר. רק אחת הלילה. -וואה!
וואו, איזה יופי.
כן, חברה לשעבר, אני מבין.
המשפחה שיכלה להיות לי. -תודה, אימא.
בכנות, אני... אני שמח מאוד בשביל נורה.
למה אתה מודה שאפשרת לקימברלי לראות אותך?
לא אפשרתי לה. היא פשוט...
נו, בחייך. אני רואה איך אתה מסתכל עליה.
אני חושב שאתה כן רוצה לפרוש.
אתה לא מכיר אותי. -אתה לא מכיר אותך.
אתה חושב שטוב לך יותר מהאיש הזה?
תודה, מותק. -תקשיב, אתה חושב שהדבר הזה יפתה אותי?
משהו חמים ונעים? משהו יציב?
"תקוע באיזה רחוב בפרוורים עם...
זה קציץ בשר על השולחן?
אתה תטען שזה החלום שלי
אך שנינו יודעים שזה לא נכון
אז בוא נשנה את כיוון השיחה
כי החלום הזה
הוא שלך"
תקרע את העטיפה. -נכון?
לא צריך לשמור את הנייר. -כן.
כן,
ואולי אני מציב את טובת הכלל מעל המימוש העצמי שלי.
אבל אתה לא תבין את זה, נכון?
אז אם תחזור להיות אנושי, תראה בזה מימוש עצמי?
"סיפור חייך נרטיב חדש לגמרי"
אני עייף. -גם אני.
"הסיפור עם האישה והילדים שברור שאתה רוצה לחיות בו
כמעט זכית בהזדמנות לאהוב עד ש... אתה יודע, מתת
אך אני יכול לעזור לך לזכות בה להיות טייס המשנה שלך, מורה הדרך שלך
אולי תכתוב מחדש את סיפור חייך"
צריך לוודא שתהיה במיטה כשסנטה יבוא.
"זה שנמנע ממך"
אני יכול לעזור לך עם קימברלי. עפו שם ניצוצות ביניכם קודם.
באמת? אתה באמת חושב ככה? -כן.
העיניים שלה מקסימות כל כך כשהיא צוחקת. -נכון.
רגע. אני יודע מה אתה מנסה לעשות. בוא.
זו אחיזה חזקה. טוב.
אתה פשוט בלתי נתפס. אתה יודע?
אנחנו הולכים לנארניה?
חכה. לא. מה אתה עושה? מה אתה... היי!
"סיפור חייך
החלום שאתה מעז לרדוף"
רד מהשולחן, בבקשה.
"סיפור חייך ראה איך כל החלקים נופלים למקום
לא הרגשת מגע של אישה זמן כה..."
תפסיק!
וואו. זה לא דואט.
אתה בן חמש? תרד משם.
זה מקלט לחסרי בית. -הם לא רואים אותנו.
אני מנסה לעזור לך. -לא רוצה שתעזור לי.
אני כאן כדי לעזור לך. אז תפסיק עם זה ותקשיב.
בסדר. מה שתגיד. אני אמור להכיר את הילד הזה?
זה ג'וש הבינס. -בבקשה. חג שמח.
היריב של רן בבחירות למועצת התלמידים.
שאת חייו אמרת לאחיינית שלך להרוס.
שלחתי לך תמונה מעולה. תעלה אותה לרשת.
- לי הוא נראה כמו נשיא -
אולי היא תביא קולות. -אולי לא.
לא יודע. אני לא רוצה שיחשבו שאני עושה את זה רק כדי לנצח.
אני גאה בך, חמוד.
אבל אני חושב שאפשר לפרסם את זה.
רואה? הוא לא רוצה להעלות את זה לרשת. אולי הוא ילד טוב וצנוע שרק...
והוא העלה את זה.
בהצטנעות מתרברבת. הלם.
רוצה להראות לי עוד דברים שצדקתי בהם? זה שוב כיף.
שתוק. -היי.
קורה לך שאתה בוהה בראי וחושב,
"עם הזר הזה אני נראה..." -די לשאלות.
די לשאלות? -די לשאלות. חכה כאן.
אני רק מתחיל בשאלות...
כל כך כיף לצפות בזה.
תוכל בבקשה למסור לבוני או למי שממונה על המעברים
שזה מתחיל להיות מגוחך? -דוד אוון.
אתה בסדר? -כן.
איך זה שאתה לא משתפר בזה?
איך זה שאת טובה כל כך? אנחנו עושים את זה רק פעם בשנה.
אחיך הוא אדם כל כך טוב.
רוצה שוקו? -בטח.
אתה יודע שאני משלם על הכול, כן?
אתה דוחה.
כן, הוא אדם טוב.
הכול טוב.
עושה רושם שרן מתלבטת אם לקבל את עצת הדוד שלה.
סביר להניח שהיא לא תעלה את זה כי היא דומה לאחותי...
והיא העלתה.
- ג'וש הבינס האמיתי -
רוצה לראות עוד דברים שטעית בהם?
אני שמח בשבילה. אם את רוצה לשפר את בית הספר שלך,
תצטרכי להשלים עם כמה אמיתות לא נעימות, וזה...
- חלאה - אתה זבל -
- גילינו מיהו ג'וש האמיתי -
- שיהיה ברור, אף פעם לא סבלנו אותך -
- #נוטשים את ג'וש האבינס -
- הוא כזה דוחה - #מבוטל -
- מבוטל -
- ג'וש סתם זיוף! -
- מגעיל -
- מקווה שאתה גאה בעצמך -
בתיאבון. -תודה, חמוד.
- מגעיל -
לא. אוי, לא. לא.
- סוף סוף אנחנו מכירים את ג'וש האמיתי -
- ביי-ביי ג'וש -
תראה, זה...
זה טוב.
יש כאן לקח ללמוד, אתה יודע?
אם אתה מתמודד בבחירות, לגיטימי לפשפש בעברך.
הוא פרסם את זה כשהיה בכיתה ו', יא סתום.
שמע, אני... -הוא היה בן 11.
אני לא רוצה שיקרה משהו לילד.
אני לא מפלצת.
מה עם כל האנשים שבלע את הפיתיון ונכנסו?
מה עם האנשים האלה?
זה על אחריותם. -כן. טוב, טוב מאוד.
מה טוב מאוד? -הסערה הפנימית. תן לזה לחדור אליך.
לא. -כאן מתחיל השינוי האמיתי.
אפשר לשחזר את סי-פי-אם 163, בבקשה?
מה זה סי-פי-אם 163? -אני יודע שזה חריג מאוד.
בבקשה, אנחנו צריכים לחזור לזיכרון חג המולד שעבר 163.
מה זה?
תודה, בוני. לא, אני לא רוצה לשמוע על זה עכשיו.
תודה, פטריק.
תישאר איתי, קלינט. תישאר בזה.
בחייך. אל תעשה את זה.
זה בסדר. אני כאן איתך.
בבקשה, אל תעשה את זה. בחייך...
אתה מסוגל. בוא.
אהיה איתך לאורך כל הדרך.
היי, חבר'ה. היי, רני.
תראי מה דוד קלינט הביא לך.
מגניב. אימא, אני יכולה לתרום את זה לילדים חולים?
זה יפה מאוד מצדך, חמודה.
יש מכל איסוף בלובי, טוב? -כן, תתרמי.
טוב שעטפנו אותו.
הוא ליד הדובון, טוב? שמרתה תעזור לך.
אין ספק שאת נראית נמרצת יותר משהיית.
קלינט, די.
תקשיב לפני שהיא חוזרת. הגיע הזמן שאתחיל לעשות סידורים.
בסדר. תפסיקי.
אני צריכה לבקש ממך טובה, וזה משהו גדול.
כשאמות, אני רוצה שתיקח את רן.
בסדר.
טוב, תפסיקי. את לא הולכת לשום מקום.
את יודעת, גם אם תלכי, ולא תלכי,
אני לא טיפוס של אבא.
ממש לא. את יודעת, אני עסוק בטירוף
ואני... את יודעת... אגואיסט.
קלינט, אתה לא עובד עליי. אני יודעת מי אתה מתחת לכל זה.
זו תמיד הייתה הטעות שלך בקשר אליי.
אני באמת אגואיסט.
חדשות רעות, קארי.
נגמר להם האוכל הצמחוני, אז הבאתי לך מרק עוף עם אטריות.
הוצאתי את כל חתיכות העוף, אז זה אמור להיות בסדר.
היי, אוון. -היי.
אחותנו רוצה לבקש ממך משהו. טובה.
אם תוכל לשמוע את זה בראש פתוח ולגרום לי שאתגאה בך, טוב?
כן. -אני מצטער.
היי, קארי.
מה את צריכה?
כל דבר בעולם.
אנחנו משפחה. אעשה הכול בשבילך. -תודה, אוון.
היי. אני יודע שזה לא היה קל.
אבל התעמתת עם זה וזה דורש אומץ. אני גאה בך. בוא הנה.
כן.
תירגע. מספיק. אתה תמרח עליי אקטופלזמה.
בסדר. הרוח האחרונה שלך תצטרף אליך מיד.
עכשיו, הוא קצת נפוח. לא אומר הרבה. בעיקר מצביע על דברים.
רגע, חכה רגע. זהו? אתה עוזב?
כן. החלק שלי ברדיפה הסתיים.
אבל אל תדאג. אתה תהיה מעולה.
לא. חכה.
אתה בא ומאלץ אותי לחזור לרגעים הקשים בחיי
ואז פשוט מתחפף? מה איתך?
אני התעמתי עם שיא השפל שלי. כעת תורך.
קלינט, כמה פעמים צריך להסביר לך? זה לא קשור אליי.
טוב, אז ערב טוב.
לא. אתה יודע שזה טריגר אצלי.
לכן אמרתי. -תרגיע עם זה.
מי שמך לומר למישהו איך לחיות את חייו
כשאתה עסוק כל כך בלברוח מהחיים שלך? פשוט תודה בזה.
טוב. לא. נסתפק בזה. אל תוסיף מילה.
נחזיר אותך למשרד לפני ש... -אין בושה בלהודות שאתה פוחד.
אה, כן? ממה בדיוק אני פוחד כל כך?
אתה פוחד משאלה אחת.
על מה הוא מקשקש?
אני לא... אין לי מושג.
בטח שיש לך.
השאלה שמדירה שינה מעיניך.
שמחזיקה אותך בעבודה הזאת שנה אחרי שנה, אחרי שנה
כשיכולת לחזור ולהיות אדם חי.
לא, לא, לא. אין צורך לפצוח בשירה. בחייכם. בואו...
לא חשוב כמה אנשים תשנה, לא חשוב כמה טוב תעשה.
אתה עדיין לא יודע את התשובה.
התשובה למה?
"האם לנצח אהיה
בלתי נגאל?"
אבל זה מגוחך. אתה כבר נגאלת. אני הייתי שם.
"אך האם אוכל אי-פעם להתגבר
על כל העוולות שמהן אני בורח?"
כל זה קרה מזמן כל כך.
אתה כבר כיפרת על כל זה ואף יותר.
"האם אוכל להשאיר מאחור את הרע ביותר שבי?
והאם מגיע לי למצוא
יש נשמה שתוכל לראות בי קצת טוב
או שלנצח אהיה רק
בלתי נגאל?"
יש רק דרך אחת לגלות את זה, בחורים.
הוא לוקח את חבילת הפרישה שלו עכשיו.
בסדר, מספיק. תחזור למיטה.
לא.
"הקדשתי כל רגע בחיי לקחת כל מה שאפשר
לרגע לא עצרתי לחשוב על ההרס שנשאר מאחוריי
אחרי כל הגשרים ששרפתי הפצעים שלא ריפאתי
כל הערך שחשבתי שהרווחתי התברר שאינו שווה פרוטה"
מה הולך כאן?
"לשם מה זה היה?
הייתכן
שנועדתי ליותר מזה?
האם לנצח אהיה בלתי נגאל?
האם אוכל להיות אדם שמתנתק מחיים שלמים של טעויות?
האוכל להשאיר את הרע שבי מאחור והאם ראוי אני למצוא
אהבה כזאת שאוכל להישען עליה
יום אחר יום
או שאלמד שעליי להישאר
בלתי נגאל?"
תקשיב טוב, אבנעזר.
"בלתי נגאל"
שלוש רוחות רפאים יבואו אליך.
אתה מבזבז את זמנך, ג'ייקוב.
אתה בטוח?
קדימה, גבר.
"עלינו להאמין שבתוך הרע שבנו
יש שם מעט הגינות -מעט הגינות
אתה יודע שתוכל להשיג משהו מופלא
אם רק תעז
אם תעז -אם תעז
עליי ללכת עליי לנסות
רק כך אדע
אדע אם אני
לנצח בלתי נגאל -בלתי נגאל
אם אי-פעם אהיה כזה שמכפר על כל מעלליו
או שאינני ראוי לאהבה? - לא ראוי לאהבה
האם אני כזה שאפשר לסלוח לו?
האם אקפוץ למים ואשרוד?
הרבה אני משאיר מאחוריי
אך עליי ללכת ולגלות אם נכון
שיש בי בתוכי טוב אמיתי - טוב אמיתי
ואולי אראה שלא תמיד אהיה
בלתי נגאל -בלתי נגאל
האם אני בלתי נגאל?
האם אפשר לגאול את הבלתי נגאלים?
בלתי נגאל"
מה זה?
מה מה? -רגע, אני...
אני חושב שכן.
אתה חמים.
כן! אני חמים.
מה קרה?
אוי, מגרד. -מה?
מגרד לי. אכפת לך? -בסדר.
בסדר, בסדר, בסדר. -כן, כן. ימינה?
פיג'מות עשויות מיוטה.
תוכל להגיע מתחת לכותונת?
פשוט... -לא. בחיי, אני מעדיף שלא.
בבקשה, אני מתחנן.
הו, כן! זה נפלא. -זהו.
אימא'לה. -בסדר.
זה כל כך נעים. -כן.
שכחתי איך זה לגרד גירוד.
אני שכחתי איך זה להרגיש ככה ביד.
תודה.
וואו. למה אני כבד כל כך?
כוח המשיכה. -כן.
הו, אלוהים...
יש לך... -צנרת ביתית.
אני יכול? -בבקשה.
זהירות.
זה מדהים!
תמיד תהיתי איך זה יהיה וזה לא מאכזב.
היי! מה זה מרכך שיער?
שים אותו על הראש.
מאוחר מדי!
אני יכול לעשות את זה פעם בחודש? -בהחלט.
תיזהרי, ניו יורק. האיש הזה מתרחץ פעם בחודש.
הבגדים שלך הדוקים מדי עליי. אני מרגיש מטופש.
אתה נראה בסדר גמור. בוא.
היי, תראה את הבחור הזה.
ז'קט, מכנסיים מחויטים, ממחטה קטנה בכיס.
לא. די. תחזיר אותה, בבקשה. תודה. הוא...
הוא רואה אותי. אתה רואה אותי. -נכון.
כן, אני רואה אותך. -הוא רואה אותך מצוין.
אתה תתרגל לזה. באמת.
כולם יכולים לראות אותי. -כן.
הלו! אתם יכולים לראות אותי!
גם לזה אתה תתרגל. -אוי.
אתה בסדר?
אני חושב שכן. הוא בסדר. -אני חושב שכן.
אתה נראה טיפשי. -אתה נראה טיפשי.
לא, לא, לא. היי, דייב, תניח לו.
אולי תיקח את עצמך בידיים? -אבל הוא נראה טיפשי.
הנה היא. נלך לדבר איתה. -אוי, לא. זו היא.
יודע מה? זה העניין.
בוא נדחה את זה לפעם אחרת, טוב?
אני לא יודע מה להגיד לה.
מה זאת אומרת? הלך לך מצוין קודם.
פשוט תמשיך אותו דבר.
כן, אבל אז היא הייתה פנטזיה. עכשיו היא אמיתית.
אני אהרוס את זה.
אני חושב שעשיתי טעות גדולה.
אני עדיין לא מוכן לכל זה.
השתמשתי בהרבה יותר מדי מים במקלחת.
זה מי שאני באמת? האיש שמתחרע על המים החמים?
היי, תראה את זה. -מה?
זה היה נפלא.
כן, קח את עצמך בידיים. די לבכות על חלב שנשפך.
היי, קיבלת את ההחלטה הנכונה.
אל תחשוב. תנשום עמוק.
לך תפוס אותה. עכשיו. לפני שהיא תלך. סמוך עליי.
טוב. -טוב.
אני אחטיף לך סטירות עד שיעוף לך הראש. -לא. אלך לדבר איתה.
אני הולך. אני מבטיח.
הרוח הבאה... העתיד משתנה כל הזמן.
אני לא יודע מה תראה, אבל תקשיב לו עד הסוף. טוב?
שאלת אותי למה בחרתי בך. -אני יודע למה.
כי אני יכול להיות כוח חיובי למען האנושית, או משהו.
לא. טוב, כן. בהתחלה.
אבל כשנודע לי שאתה בלתי נגאל, כמוני,
חשבתי לעצמי, אם אצליח לשנות את האיש הזה, אולי גם לי יש תקווה.
כן.
קימברלי?
היי. חזרת. ובחליפה צמודה להפליא.
כן. היא באמת קצת הדוקה.
לא, זה יפה בעיניי. זו גזרה אירופית והיא הולמת אותך.
כן. כן, זו גזרה אירופית כי אני קונה את כל הבגדים שלי בגרמניה.
כן. -אפשר לראות.
סליחה, אבל אולי...
אולי תרצי ללכת לאיזה מקום ואולי, אני לא...
לא, את לא צריכה אפילו לענות. -לא... כן.
אני אשמח. -יופי. באמת?
לגמרי. אני אוהבת את "איזה מקום". -כן, גם אני. אוי, אלוהים.
מה?
מה העניין? מגרד לך?
בוא, תן לי לעזור לך.
איפה? שם? -כן.
זו גם בחירה.
זה גן עדן על מקל.
תודה.
יש מקום שנקרא "גן עדן על מקל".
מגישים שם נקניקיות על מקל, אבל זה... -טוב.
זה אוכל, נכון? -זה מעדן.
היי, סידני. -היי, קלינט.
היי, מה שלומך?
חג שמח. -חג שמח.
היי, סטיוארט.
בחייך!
זה מקסים.
אז יום אחד פשוט החלטת
להתפטר מהעבודה,
להשאיר את הכול מאחור ולעבור לכאן?
בכל שנה אמרתי, "הגיע הזמן להתקדם הלאה."
ובכל שנה בחרתי להישאר.
הבחירות שלנו עושות אותנו מי שאנחנו, לא?
כן. אני מניחה שכן.
אז השנה בחרתי במשהו אחר.
ובכל הכנות, אני חושש שעשיתי טעות ענקית.
אבל לולא עשיתי אותה, לא הייתי כאן איתך.
זה בסדר?
"העיר מנצנצת באורות בוהקים
זה אחד מאותם לילות מנהטן המוכרים
לא יודעת מה יקרה בהמשך הוא לוקח את זה לאט
אך הוא אוחז בידי ואינו מרפה
הוא מגושם, הוא גבוה יש לו לב טוב
אך איני רוצה להתאהב ושהכול יקרוס
אני מביטה בעיניו
והן חוזרות ואומרות 'קפצי והרשת תופיע'
אז למה לא לזרום?
כי כבר ממש מאוחר להתחלה חדשה
זה מה שרואים מכאן
זה מה שרואים מכאן"
אמרו שירד שלג הלילה.
באמת? אבל לא מספיק קר.
בכלל לא קר.
"כמה רטובים בתי השחי שלי?
כמה סמוקים הם פניי?
כשיצאתי לדייטים לאחוז ידיים היה שלב מתקדם
אני חושב שיש ניצוץ
האם זה יכול להפוך לאמיתי?
האם ייתכן שהיא מרגישה כמוני?
האישה הזאת טובת לב הכי שאפשר
אז למה שתרצה להיות עם מישהו כמוני?
ומה אם נגלה במרוצת הזמן
שאני הדביל שאני חושש שאני?
כי האיש שאני רואה יכול בקלות להיות
רק דז'ה-וו של סקרוג'
זה מה שרואים מכאן
אולי לא שכחתי מה נכון
כי הלילה זה ברור כשמש
איכשהו אני רואה מי אוכל להיות
אם רק אהיה איתך
זה מה שרואים מכאן
זה מה שרואים מכאן"
אני לא באמת קונה את כל הבגדים בגרמניה.
מי בעד?
הבקשה התקבלה.
זה נפלא. -עבודת התנדבות בקהילה תהיה...
היא הצליחה. היא נראית נשיאותית מאוד כאן.
תראה אותה עם הפטיש הקטן שלה.
הסעיף הבא על סדר היום, כל גיוס כספים של תלמידים יהיה בפיקוח של...
בפיקוח של...
ראיתם את זה?
מה קורה?
מה זה? מה כתוב?
- ביתם של הטייגרס -
מה זה אמור להיות?
רגע. מה אתה מספר לי? הילד?
בגלל וויכוח קטן ברשת?
איך יכולתי לדעת שהוא יעשה דבר כזה?
רק רגע. חכה.
אלה רק צללים של דברים שעתידים לבוא.
כלומר, הם עוד לא קרו במציאות.
לא אהפוך את חיי לגמרי בשבילכם,
אבל זה מקרה קל. אני יכול לתקן אותו.
בוא נקצר את הסיור, טוב?
אתה לא מדבר? אתה רק מצביע על דברים?
אולי תצביע על הדרך החוצה? זאת היא? שם?
אני הזקן.
לא רוצה לדעת! לא רוצה לדעת!
נו, באמת.
כן!
כן, ראיתי את הסרטים. אני מכיר את הנוהל.
הנה. הנה זה.
- קלינט בריגס -
כאן. 93. לא רע. -מצאתי אותו.
כן, הוא קפץ קדימה לוויי-טי-סי 407. אני די בטוחה שהוא חיפש אותי. סליחה.
היי, זו את. -כן.
תוכלי בבקשה לעזור לי לצאת מכאן?
אל תתחיל להימרח עליי, טוב? אני בעבודה.
ידעתי שתיקשר יותר מדי. ידעתי ש...
הנה הוא. היי, לכאן.
אתה בסדר?
כן, אחי, אני רואה את זה.
זה כל כך מטריד. אני כל כך עצוב. גמרנו? אני יכול ללכת?
אתה בסדר? -אתה מנסה לדבר?
זה עצוב כל כך. תראה למה דחפת אותו?
הרסת הכול!
אל אלוהים, הצלחת.
ככה הוא נשמע?
בגללך החבר הכי טוב שלי התפטר. -כן!
לא! לא נכון! זו הייתה הבחירה שלו. והאמת היא שאני גאה בו.
לכן אני אכסח אותך.
נפלת ל"מזמור חג המולד", נבלה!
חזרתי! חזרתי. מה השעה?
ארבע ורבע.
ארבע ורבע. יופי. תודה לאל.
יש זמן. אני חייב למצוא את הטלפון. איפה הטלפון שלי?
היי, אני חושב שלקיתי במקרה בינוני עד קשה של מחלת קרוהן.
לא נכון. תפסיק לצפות בזה.
אתה נראה זוועה.
אני יודע. אני רק...
רגע, ראית את העתיד שלך?
הוא שינה אותך? -לא.
לא. יש רק בעיה אחת קטנה שאני צריך לפתור.
איפה לעזאזל הטלפון שלי? -אתה מתכוון לטלפון הזה?
אני לא יודע את המספר שלה, או את המספר של אף אחד.
זה 12 רחובות. נוכל ללכת ברגל. -מה קורה?
מה ראית? -כלום. כלום. הכול בסדר.
נראה לי שעדיף שרן לא תעלה את הסרטון, זה הכול.
מה יקרה אם היא תעלה?
משהו רע? -בוא כבר.
מה? מה ראית?
אלוהים. זה עדיין מרגש.
קלינט, קלינט, חכה. חכה לי.
אתה לא חייב לבוא.
נראה שזה חשוב לך מאוד.
אתה בטוח שלא השתנית?
לא השתניתי. אולי תפסיק לשאול את זה?
קלינט, בבקשה, תאט.
אוי ואבוי. הראש שלך השמיע את החבטה הזאת?
זה היה חזק כל כך.
בטוח שזה זעזוע מוח.
לא. -טוב. בוא תקום. לאט לאט.
אנחנו עולים בחזרה? שכחת משהו?
לא? בסדר.
לא יודע. -טוב.
אדוני, אפשר בבקשה לנסוע קצת יותר מהר? תודה.
מה קורה? ראית משהו בעתיד שלך?
לא משהו חשוב. אני... היי, איך הלך עם קימברלי?
איום ונורא.
הסתובבנו בכל מנהטן ודיברנו והתחברנו ו...
אפילו התנשקנו. על השפתיים.
זה נורא? זה נשמע מדהים.
היה מדהים. היא מדהימה. אבל היא לא יודעת מי אני.
אלוהים אדירים. אולי תפסיק כבר עם השטות של הבלתי נגאלים?
לא יצאת לדייט כמה מאות שנים.
נהג! זה עניין של חיים ומוות כאן.
אפשר לתת גז? -אין בעיה.
חיים ומוות? חשבתי שאמרת שזה לא חשוב.
היי, ערב טוב, רבותיי.
רוצה מכות, חכמולוג? -לא, אני...
היי! זה כבר לא אומר אותו דבר היום. היי!
סליחה. -היי!
סליחה. -אלוהים.
אתה יודע, כשהראו לי את העתיד שלי, היה שם ילד חולה.
איך קראו לו? -זה היה טים הקטן.
לא. לא, לא. ילד מתוק. עם קב אחד. -לא.
לארי הזעיר. -לא. טים הקטן.
אני בטוח שזה לארי הזעיר. -אני בטוח שזה טים הקטן.
בעתיד שלי לארי הזעיר מת וזה היה באשמתי. -זה לא לארי.
קרצ'יט נזקק לכסף לניתוח ואני הייתי קמצן מדי.
זה היה טים הקטן!
הרגת את טים הקטן, טוב?
מייקל המיקרוסקופי, סטיב הננסי.
לעזא...
אהבתי את "קטן". טים הקטנטן?
חכה. אייזיק המיניאטורי.
בבקשה. חג שמח.
איפה היא? בוא.
רני?
הנה, שם.
דוד אוון! אתה בסדר?
איך זה שאתה לא משתפר בזה?
היא מעלה את זה אחרי שהוא נופל.
תעלה אותה לרשת. אולי היא תביא קולות.
קלינט. -אני צריך לדבר עם רן.
חכה, חכה. לפני שאתה מדבר איתה...
זה חשוב.
ישר בזעזוע המוח.
קלינט, בוא. היא מעלה לרשת.
בוא כבר.
לא.
קימברלי, אין לך מושג מה עשית.
עשיתי מה שהייתי צריכה לעשות ברגע שביקשת ממני למצוא לכלוך על ילד.
אמרתי לרן שהבחירות שלה עושות אותה מי שהיא.
ואתה יודע מה? גם שלי.
"כי הצעירה ההגונה והישרה
היא עדיין חלק ממני
נדרשו לי שנים אבל סוף סוף אני מתפטרת
יש קו שאסור לחצות ותנחש מה? זה זה
לא, קלינט לא שכחתי מה נכון
כי זה ברור כשמש"
קימברלי! סליחה שאני קוטע אותך,
כי את משחקת אותה עכשיו.
אבל רן העלתה את הסרטון או לא?
לא, לא העליתי אותו. אני מצטערת. אתה כועס?
קימברלי... -לא העלית אותו?
לא. -היא לא העלתה אותו!
כי את טובה כמו אימא שלך.
את...
כן. -אני לא מצטיין בחיבוקים.
על הזין. בואי הנה, קימברלי.
תודה. אין לך מושג כמה טוב עשית.
שיגעון, אנחנו מתחבקים? -אוון. תקשיב...
חכה, תן לי לפרוק את זה קודם, טוב?
אני לא אומר את זה מספיק ואתה לא צריך להגיד לי את זה...
גם אני אוהב אותך.
בדיוק. זה מה שהתכוונתי לומר.
תביא חיבוק. -כן.
טוב. ניצחת בחיבוק. אתה טוב. היה כיף.
בחיי, איזו הקלה.
טוב. תתכונן.
תתכונן.
כי משהו מיוחד מאוד עומד לקרות.
חכה. לא, אתם לא תוכלו לראות את זה.
רק הוא יראה. הלוואי שיכולתם.
אבל רק הוא יראה. -זה יהיה מדהים.
יודעים מה? סלחו לנו לרגע. -מארלי?
הייתי אוהב את זה, נכון? -היי, מה קורה?
לא יודע. אני לא יודע למה זה לא קורה.
הרי השתנית.
אמורה להיות כאן שירה. זה השיא הגדול.
מארלי! -אמרתי לך, לא השתניתי.
מארלי?
בסך הכול חזרתי בי ממעשה נבזי אחד.
לא. לא, לא, לא...
עמדת להוכיח שהבלתי נגאלים כן יכולים להשתנות.
רצת הנה כדי לעזור לילד.
אמרת לאחיך שאתה אוהב אותו.
אני אוהב אותך כל כך חזק, בנאדם. -תודה...
אם חוזרים על זה יותר מדי, זה מאבד...
למה זה לא קורה? נו כבר.
כנראה כי אני חוזר לעבודה בשבוע הבא
ואמשיך לעשות את מה שאני עושה.
אחוש רגשות אשמה כמה ימים, ואז אמצא דרך להצדיק את זה.
אני מצטיין בזה. יש לי כישרון לזה.
אני מצטער, אבל הייתי גלוי לב בקשר לזה.
רוברטו! -עובר עליו יום מוזר, טוב?
אלך לקרוא לו.
נשכור מחליקיים וכו' ונבלה בנעימים.
אני כבר חוזר. -אתה יודע למה התפטרתי, נכון?
היי! לאן אתה הולך?
אני צריך לחזור.
לחזור? יש לך בכלל לאן לחזור?
קלינט, פשוט תניח לי. אתה לא רוצה להיות עד לזה.
מה זאת אומרת? היי, עצור רגע.
מה אתה הלך לעשות? השתגעת?
היום עדיין חג המולד. יש עוד זמן.
אני אחזור ונחשוב על משהו,
ואתה תשתנה.
אנשים לא משתנים.
זה כבר לא נוגע אליי.
זה אתה ששוב בורח מהחיים שלך.
בסדר? אתה כאן, אתה אנושי.
היי. חוץ מזה, חשבתי ש... חשבתי אנחנו נעשים ממש...
נעשים מה? -חשבתי שאנחנו נעשים...
אתה יודע.
סחבקים? -כן.
התכוונתי לומר חברים, אבל סחבקים.
כן. אני רק... אם אתה לא מרגיש ככה, ו...
לא. לא, לא. אני כן.
כלומר... לא רציתי להניח הנחות או לגרום מבוכה.
אין מבוכה.
כן, אני מרגיש ככה. מאוד.
אף פעם לא היה לי סחבק.
אז עכשיו יש לך.
והסחבק שלך אומר לך להירגע
וללכת להחליק על הקרח עם החברה החדשה שלך.
היא חושבת שאני טוב.
אולי זה נכון.
אז עכשיו אנשים כן משתנים? -אני לא יודע.
לא יודע. אולי זה לא זבנג וגמרנו.
אולי צריך להשקיע. חשבת על זה פעם?
להתעורר בכל בוקר, לקום מהמיטה ולהחליט,
"אולי היום לא אאחל לאף אחד ערב טוב?"
קדימה.
היי! לא!
מה עשית?
אני לא יודע.
כן! אתה רואה? זה מה שהתכוונתי.
לא. חכו. לא, לא.
באמת, אתם טועים לגמרי. אני רק...
לא. לא, לא, לא...
קפצת מול אוטובוס כדי להציל מישהו שיקר ללבך.
הסחבק שלי.
הסחבק שלך.
זה היה רק רפלקס. אני... רגע, זה מה שעשיתי?
אתה בטוח?
אנחנו בתחום הזה הרבה זמן, מר בריגס.
אנחנו בטוחים.
טוב, בואו. הולכים לאכול צ'ילי.
יש!
עושים עוד אחד? זה לא ממש נחוץ...
לא, זה בסדר. קדימה. בבקשה, קדימה.
"פעם חשבתי שאני יודע בוודאות איך הראש של אנשים עובד
כשמקלפים את כל השכבות מתגלה בן זונה אגואיסט
חשבתי שברגע האמת
אדע בדיוק מה לעשות
אחשוב על עצמי לפני שאחשוב עליך"
אבל לא כך היה. -נראה שלא.
"אתה יכול להיות ציניקן וחוטא שרואה רק את הפגמים
אך גם אם איבדת את הדרך אינך חייב להישאר מקרה אבוד
אז אפשר לעשות קצת טוב?
אולי לתת מעט יותר?
להתאמץ מעט יותר לעומת אתמול
לא נחוץ אלא מעט טוב
וקצת יותר להשתדל
לנצל כל הזדמנות לבחור להיות אדם יותר טוב
אז עשה מעט טוב
את כל חגי המולד הקודמים העברתי בהתחבטות בין טוב לרע
חשבת ששינוי יעבוד רק בכיוון אחד
ושהוא חייב להתרחש בלילה אחד
אך כעת אתה יודע, כעת אתה יודע
הקו שבין הטוב לרע אינו ברור כל כך
ואנחנו נמצאים היכנשהו באמצע
זו החלטה כל יום מחדש
שני צעדים קדימה -צעד אחד לאחור
אך אם אתם מנסים לעשות מה שנכון אתם בדרך הנכונה
אז נסו קצת טוב אולי לתת מעט יותר
להתאמץ מעט יותר לעומת אתמול
להתאמץ מעט יותר
לא נחוץ אלא מעט טוב וקצת יותר להשתדל
לנצל כל הזדמנות לבחור לעזור לזולתך
אז עשו מעט טוב -היי
רק קצת, רק קצת, רק קצת
אולי אין שרביט קסמים
אולי אין מתג שאפשר להדליק
מעת לעת אולי תגדילו לעשות
מעת לעת אולי תמעדו
תוכלו לתת קצת טוב לעולם בסחר מכר השגרתי
בכל אדווה, אדווה, אדווה שתיצרו
תעשו מעט טוב -תעשו מעט טוב
אולי תיתנו מעט יותר -תיתנו מעט יותר
תתאמצו מעט יותר לעומת אתמול
עושים קצת טוב לעולם
לא צריך יותר מקצת טוב -רק קצת טוב
וקצת להשתדל -להשתדל
נצלו כל הזדמנות לבחור לעזור לזולתכם
כן
בין אם זה חג המולד -חג המולד
או סתם יום אקראי -או יום אקראי
אתם תרצו לומר
שניסיתם כמיטב יכולתכם
ואפילו קצת מספיק
אפילו קצת מספיק -אפילו קצת מספיק
כדי לעשות קצת טוב, היי!
לעשות קצת טוב
לתת מעט יותר
מעת לעת אולי תגדילו לעשות
עשו קצת טוב"
טים הקטן. -תודה...
קלינט.
קלינט!
לעזאזל, זה כאב.
מה נסגר?
זה נגמר?
לי זה לגמרי נראה כמו סצנת סיום.
לא, לא, לא...
היי.
אתה צוחק עליי?
למה כולם עומדים ומסתכלים?
אולי תעשו החייאה או משהו? למה הם עומדים סתם?
זה קצת מעבר להחייאה, אני חושב.
אני בכלל לא בטוח שנשאר משהו שאפשר להנשים.
אבל אנחנו רק שרנו ורקדנו.
בדיוק נעשינו סחבקים.
אני מבין. באמת.
אבל להקרבה שלך לא הייתה שום משמעות לולא היה לה השלכות.
בסדר, אני מבין את זה. אבל הסוף הזה על פנים.
זה לא הסוף, קלינט.
אני גאה בך כל כך.
זה בסדר. אל תפחד.
חכי.
חכה. חכה. -לא. לך אל האור.
לא. רק רגע. -לך אל האור. תצטרף לאחותך.
אז ככה. רעיון קטן. -תזדרז.
זה קצת מחוץ לקופסה. תקשיב עד הסוף.
- הווה -
תודה.
תגיד למארג'י מ"מחקר" שתקבע פגישה עם "מוסר"
כדי לעבור על זה עם ראש הממשלה.
ואני רוצה את כל מיתרי הלב החדשים עד סוף היום.
אין בעיה, קפטן. -בוא ניתן גז.
היי, צ'יף.
אני קופץ למשאית המזון. רוצה טאקו?
כן, בבקשה ותודה, אחי. -בכיף.
סליחה, קלינט. מה כל זה?
מי העבריין לשנה זו? -כולם.
אתה לא קורא את התזכירים שלי, מה? אנחנו מתרחבים, ג'ייק.
רוח הרמדאן שעבר, רוח חנוכה העתיד לבוא.
כל החבילה. אתה תאהב את זה. -אין לנו כוח אדם בשביל כל זה.
אנחנו נפגשים עוד מעט בקשר לתוכנית הטיפול העצמי.
אשמח אם תקפוץ.
כן. בסדר. טוב. -יופי.
אני אכנס. -טוב, אני מצפה לזה.
טוב לראות אותך, אחותי הגדולה. -היי, קלינט.
על מה את עובדת?
התיק של העבריין הזה מטריף אותי.
אני פשוט לא מוצאת מיתר לב מתאים.
אני יכול להציץ?
בבקשה. -סבבה.
רק אל תשתמש בזה כתירוץ לחזור הביתה מאוחר הערב.
זה פוגע.
אבוא מוקדם.
לא, לא, לא. אתה רוח רפאים. לעבודה.
קים, המקום נראה מדהים.
קלינט, אתה יודע שאני לא רואה אותך. אולי...
אני תמיד שוכח. סליחה.
היי.
טוב לראות אותך. -טוב לראות אותך.
בוא תיכנס. הוא בחצר עם הילדים.
זה כבר מוכן? -זה עוד לא מוכן.
זה גמור? -אבל אני לא יכול לבנות
אם כל הזמן נופלים לי הברגים לדשא.
היי, רוני. רוני, תניח את זה. רוני! רונלד ג'יי פישמן פראט, תניח את זה!
בסדר. -זה היה רע.
סליחה, ילדים. לא התכוונתי לצעוק. טוב?
קדימה, תביא חיבוק. בוא. -דוד קלינט!
תביאו חיבוק, תביאו חיבוק.
זה אף פעם לא נמאס. היי.
הוא עדיין יוצא מעת לעת.
זה בסדר. מצטער שאני נוחת עליך
אבל יש לי בעיה עם התיק הזה.
אכפת לך להעיף מבט? -אין בעיה.
כן? -כן.
יופי. תודה. -בטח.
רוני! יש שירותים בבית.
ראית שרני התקבלה לתוכנית לתואר שני בסטנפורד?
בהחלט.
אוון שלח לי הודעה ברגע שהיא התקבלה. אני גאה בילדה.
אמרתי לך. העבריינית הזאת היא אגוז קשה, נכון?
כן. אבל רגע, תראה. תסתכל שם.
רואה את הרפרוף הקטנטן בחשיפה שלה?
פרפרים. -פרפרים. היא הייתה מאוהבת.
לא! בחייך. -כן.
חיפשנו בכל מקום. מתי? -לא חיפשת שם.
כשהייתה בת 20 וקצת. לא יודע. צריך לברר עם מי.
עם מי. במי?
נכון. במי.
במי. -כן, זה נשמע... משכיל.
בהחלט.
אני שומע את זה. -גם אני.
זו... חזירה נוספת? -כן, חזרה פעם נוספת.
אומרים חזירה? -אומרים חזרה.
או... חזרה. -כן.
"אתם מחכים ליום מתכוננים שנה שלמה
וכשסוף סוף מגיע היום הגדול
אתם לוקחים דביל ומתאמצים לשנות אותו
אתם מראים לו את חייו ומקווים למהפך
וכשהכול עובר ללא תקלה
רכבת חג המולד יוצאת למסיבה"
כלבלב!
"ראשינו סחרחרים מניצוצות הרצון הטוב של החג
כי עזרה לזולת מתוקה יותר מקרם חלמונה
אולי אנחנו מתים אך אנחנו חיים את חלום עונת החגים
אנחנו חדורים באותה תחושה של בוקר חג המולד
האם יש בוקר יותר נפלא?
מצב הרוח הקסום כשאנחנו צוהלים -הוא הכרחי בתכלית
אנחנו משנים את כל האנושות
טמנו את הזרעים והשמחה פורחת
עכשיו יש פחות אדם אחד חדור שנאה בעולם
אנחנו עושים עולמות של טוב לעולם
מביאים חביבות לשכונה לכולם
עושים את העבודה, הופכים לבבות של כל אחד ואחד
יש לנו תחושה של בוקר חג המולד ואיזה כיף זה
אנחנו חדורים באותה תחושה של בוקר חג המולד
מרגיש כאילו נשמתי דוהרת על אופנוע שלג
מצילים מסכנה עבריין מועד -אנחנו כמו מזמור לחג המולד
בהרמוניה מושלמת
אם אנחנו שיכורים מאושר ושמחה, זה
כי אנחנו רוחות רפאים מגניבות בטירוף
עושות עולמות של טוב לעולם
כי זו פרנסתנו בעולם הבא..."
כמה מהרוחות עשו שם טוורקינג, אם תסתכלו מקרוב.
ראיתי. כן, שמתי לב. -ראית?
לכן כדאי לנקות את היסטוריית הדפדפן שלך.
"והתחושה של בוקר חג המולד זה עתה הפציעה
הפציעה"
ערב טוב!
- מוקדש באהבה לזכרו של מייקל גניון -
רוצים לשמוע את המשך השיר שלי?
"בכל בוקר אני מתעורר וחלום אחד
מתרוצץ בראשי"
תקשיב, יש לי עוד פגישה ואני כבר מאחר.
"לזרוק אבן קטנה לנחל איתן
ולחזות באדוות המתפשטות
אנחנו הולכים בתלם שומרים על החוק
אך האם יש בכך סיבה לגאווה?
אנחנו מדשדשים במים בבריכה של הקטנים
כשיש אוקיינוסים שבהם יכולנו להפוך את השפל לגאות
אם אתה רוצה ליצור אדווה
אם אתה רוצה לעשות גלים
ללכת על בטוח ולחשוב בקטן לא יזיז את הכדור משם לכאן
יש אנושות שצריך להציל
האם נצליח ליצור אדווה?
כשאנו שטים ללא מטרה פוחדים לטלטל את הסירה
אם לא נבדוק את המים לעולם לא נדע
לאיזה מרחק האדוות מגיעות
האם אתה רוצה ליצור אדווה, אדווה, אדווה
נראה לי שאתה רוצה ליצור אדווה, אדווה, אדווה"
שקול את ההשלכות.
שקול את האפשרויות.
"אם נבחר בברנש הזה אחד יהיה לשניים ואז לארבע
ואז זה יקפוץ מארבעה לשמונה
אדווה, אדווה, אדווה"
יש!
"במהרה, חברים זה יוכפל לעוד אלפים
שומעים את זה מהדהד?
אדווה, אדווה, אדווה
ואז למיליונים ולמיליארדים ועד אין קץ
ובכל קצוות תבל השינוי צובר תאוצה
מגיע לכוכבים אחרים
אולי לחייזרים
מאדם אחד הפעלנו תגובת שרשרת
רוצים ליצור אדווה?
רוצים ליצור אדווה? אדווה, אדווה, אדווה
אם אנו רוצים ליצור אדווה
שתוכל להפוך לנחשול
זה הזמן להיות אנחנו עצמנו זה הזמן להראות את כוחנו
חברים, זה נקרא אומץ לב -זה נקרא אומץ לב
אנו צריכים יותר מרק אדווה
נקבל החלטה לנסות ניכנס לנעליים הגדולות
אם רק נרפרף על פני השטח לעולם לא נדע
לאיזה מרחק מגיעות האדוות
רוצים ליצור אדווה, אדווה, אדווה?
האם נוכל לגאול את הבלתי נגאל? -האם אפשר לגאול אותו?
האם נוכל לסכן את הכול ולמצוא דרך?
האם נצליח להשיג את הבלתי אפשרי? -האם זה בלתי אפשרי?
ובכן, אי אפשר לומר
אך אני חייב להאמין שבתוך הרע שבנו
יש מעט הגינות
הגינות-נות-נות
אני יודע שבכוחנו להשיג משהו מופלא
אם רק נעז -האם נעז? האם נעז?
בטח שאני מעז -כן, אנחנו מעזים
אם אנו רוצים ליצור אדווה
כדי שהיא תיצור נחשול
אז בואו נלך על הדברים החשובים נבקש סליחה, לא רשות
יש אנושות שצריך להציל
לא תוכלו להסתפק באדוות
כי השפעתכם אפסית גם אם תיתנו 99 אחוזים
לכו על כל הקופה כי הגיע הזמן שסוף סוף נדע
לאיזה מרחק מגיעות האדוות"
בסדר, מר ריי מדיסון,
המעליות בהמשך המסדרון, והנה המפתח המגנטי לסוויטה שלך.
חכה, אל תביט שמאלה. עיניים עליי.
יש בעיה ואני אטפל בה מיד.
אל תביט שמאלה.
אני הולך לרצוח מישהו בלובי הגדול.
לא, לא...
תרגום: גלית אקסלרד