Дали хората се променят? Има ли истинска, трайна промяна към добро?
Много се надявам, защото сме в бизнеса с промяната.
Моля ви. Моля ви.
Съжалявам.
Много съжалявам.
КАРЪН БЛАНСКИ
Съжалявам. Вече няма да крещя по съседските деца.
Ще оттегля жалбата си срещу сем. Джонсън,
нищо че къщата на дървото е в нарушение...
Съжалявам! Не, моля ви, недейте! Ще се променя!
Обещавам. Моля ви, моля ви!
Дайте ми втори шанс. Ще се променя!
Не я жалете. Ей сега ще се събуди в леглото си.
Ще е суха, отпочинала и, надяваме се, коренно променена.
Готово! В леглото си е. Може ли малко кафе?
Кафето пристига.
Това е свръхестествена симулация.
А тези са колегите - Духът на миналите Коледи,
Духът на бъдещите Коледи... - Как не!
Изглежда вкусно. Благодаря.
А това съм аз - господин Брад Пит. Не, шегувам се.
Аз съм Духът на настоящата Коледа, не Брад Пит.
Какво, дали се е променила?
Знам ли. Беше се заинатила здраво.
Променила се е!
Изправих я лице в лице със смъртта, а това решава нещата.
Лесно е, като посочиш надгробен камък.
Много ви моля. - Правя много повече от това!
Засягаш ме.
Бъдещето приключи.
Кажи на Марли, че след две минути субектът ще е буден.
Разбрано.
Марли-сан!
Вече?
Отлично! Благодаря, Казуко. Вълнуващо е!
Духове, събирайте се!
Проучване, локации, костюми.
Това са всеотдайните второстепенни духове.
Раздават се, за да изглеждаме добре ние.
Хайде, живо!
Новонаети, умрели сте наскоро, но вкарайте малко живец.
Записахте се в идеалния момент.
Тъкмо ще разберат дали обладаният наистина ще се промени.
Може ли да видим? - Не. Хайде.
Цяла година работим за този момент.
Не отивай в двора й. - Иначе ще викне полиция.
Спокойно, ще я взема.
Г-це Блански, ще идем на улицата, да няма разправии. Извинете.
Кой ден е днес?
Коледа.
Духовете са го свършили нощес. - Добре ли сте?
Да се обадим ли на някого?
Ако искате, да поиграем.
Аз ли?
Защо не? Ако искате.
След редовните ми жалби до домсъвета, сигналите ми в полицията,
краденето на пратки?
Какво сте правили?
Хайде, пробвайте. Много е забавно.
Поздравления, г-це Блански.
Успях ли? Наистина ли? - Карън, вече си друг човек.
Поправи стореното. Нека се гордеем с теб.
Така и ще направя. Обещавам!
Само така, Карън!
Ужасно съм ви благодарна. Чак до...
Искам и аз!
Ето, с това се занимаваме: обладаваме някого, променяме го за добро
и възпяваме случката.
Очакваш деня, готвиш се отдалеч
и когато мигът настане веч,
хващаш гадина някоя стара и преобръщаш я с хастара.
Тези защо пеят?
Защото това е мюзикъл.
Кое?
Всичко това - животът след смъртта.
Имах предчувствие.
Я стига. Сериозно?
Показваш им как живеят, надяваш се да проумеят,
че е нужна промяна и да стане тя - нали затова е Коледата!
Носете чилито на успеха!
Ума ни владее на доброто светлината,
от яйчния ликьор по-силно замайва тя главата.
Мъртъвци сме, вярно е това, но и ние храним коледна мечта.
На коледната сутрин възбудата витае.
По-сладка и от мед е тази омая.
Вълшебен е тоз миг, когато да си весел, е по-ценно от злато.
Човечеството променяме ние.
Посяваме семето, радост в плода се крие.
И ето - с човек по-малко са лошите.
Превръщаме света в по-мило място.
Киселите съседи поставяме натясно.
На своите роли верни докрай, променяме бавно, но сигурно, знай.
За да владее коледният дух света след Бъдни вечер на сутринта.
Не мога да танцувам така. Ти смогваш ли?
Ако се развихря, ще им се наложи да припнат в ъгъла засрамени.
На коледната сутрин възбудата витае.
Припяват камбанки, на магия ухае.
Всичко грее, всеки сияе.
Какво е хапчето, тайна май е.
Не, от Коледата сме на седмото небе.
И всичко по-ярко сега изглежда.
Във вените Коледа влива надежда.
Правим света по-добър за живеене.
Коледата е за дивеене и пеене.
На своите роли верни докрай, променяме бавно, но сигурно, знай.
Някой трие ли историята в браузъра ни, щом умрем?
ЗАЛА НА СПАСЕНИТЕ
ЕМИЛИ СМИТ
КАРЪН БЛАНСКИ
Извинете, господине.
Марго, избягвах те.
Да, господине. Но работата ми е да проверя вашето досие след всяка мисия.
От 46 сезона сте за пенсия.
Да. - А още сте тук. Постоянно.
Убеден съм, че работата ни е много важна. - Но не искате ли да живеете пак?
Как ми липсва пиенето!
С момичетата в Тампа се вихрехме яко.
Чакай, в "Кадри" ли си? - Имам татус отпред и отзад.
Бяхме щури! Веднъж откраднахме кораб.
Не знам дали си попаднала в точния отдел. - Смокинов пудинг.
Прощавай, какво? - В досието ви пише, че го обичате.
Не ви ли се ще пак да хапнете? Да се върнете долу, да правите разни неща?
Да, може би.
Умрях, преди да има вътрешни тоалетни, така че...
Беше ми приятно да побъбрим.
Но тече страхотно парти и...
Само че сякаш ти поведе разговора.
Така или иначе, 46 сезона са. Луда работа.
Казвам само. Може би е време.
Може и да е права.
Време е вече да разбереш, човече,
дали да не се целиш по-далече от простата магия на коледното утро.
Мога да се върна на Земята, да се оттегля, да се кротна,
да заживея спокойно, да си сбъдна мечтата.
Може би да си купя къщурка на тиха уличка.
Да се запозная с мила жена, да имаме деца.
А в края на всеки ден, след работа,
да се прегръщаме с любов и да се целуваме по модния днес начин - с уста.
Ех, че хубаво.
Време е вече да разбереш, човече,
дали да не се целиш по-далече от простата магия на коледното утро.
Отново да си човек, да си отново жив.
Мога да пробвам да правя неща, които съм си прехвърлял в ума.
Виждам се в задния двор с двете деца, чиито имена започват с еднаква буква.
Малката Ребека и брат й Реджи, а може би Робърт или...
Рар... Не знам. Но ще измисля хубаво име с Р.
Ако обаче съсипя живота си пак като първия път, преди да потъна в мрак?
Или мога да стана аз по-човечен,
по-мил и добър, нов, а не вечен?
Но не и не.
Трябва да работя тук по-добре.
Чакат ме още толкова задачи.
Пълно е с тролове - гадове значи.
Правя ли света по-добър за живеене?
Влагам ли в това цялото си умеене?
Или напротив, залъгвам се само?
Нима всичко това е л... голямо?
Я се опомни. Що за мръсна уста!
Такива приказки не подобават на деня.
Да, знам, стари друже.
Обичайният срив след мисия, нали?
Не е само това, Джейкъб.
Огледай се наоколо.
Всяка статуетка е душа, която ние сме спасили. Ние, заедно.
Не унивай, миличък.
До две седмици ще сме спипали субекта ни за идния сезон.
Управител е на лъскав хотел във Ванкувър.
Противна гадина, много ще ти хареса.
Трябва само да влезеш във форма.
Вземи се в ръце. Стягай се и пипай здраво.
"КОПЪРФИЙЛД"
ВАНКУВЪР ПОСРЕЩА АСОЦИАЦИЯТА НА РАЗСАДНИЦИТЕ ЗА КОЛЕДНИ ЕЛХИ
Хей, хей! Хей, ти.
Уолтър. - Дреме ми за името ти!
Никой не трябва да носи мустак на устните и челото.
Защо минаваш през моето лоби?
Производителите на елхи се ръсят яко, за да са тук и да не виждат поплювковци
и боклуци като теб.
Казах ли ви аз?
Злобен и свидлив, самонадеян мерзавец.
Харесва ми, че разбива канадския стереотип.
Да, рядко ще видиш канадец без ръкавички.
Искам да кажа, че е едно миризливо лайно със сако.
Но се питам... Чуй ме добре.
Този човек... Да, ужасен е.
Но дали е значим, че да има ефект, ако го променим?
Това се питам. - Щяло ли да има ефект!
За него работят четиристотин души.
Тъжно да ти стане, нали?
Недоволни хора, които си изкарват яда на децата си.
Да, сенаторе. То по условие е гадория.
Злостта е наркотик.
В мига, в който пуснеш клюката в "Туитър",
Си Ен Ен ще спре да бистри как си прецакал учителския синдикат.
Послушай ме, сенаторе, публикувай го.
Не съм сигурен.
Днешният ни гост е пиар на АТТ и НФЛ.
Води кампаниите на сенатори, губернатори, президенти.
Моите почитания, Марти, но положението е отчайващо.
Не можем да си позволим да наемем високоплатен консултант.
Да е ясно.
Ето го. Нека го посрещнем подобаващо.
Самият Клинт Бригс от "Бригс Медия Груп".
Благодаря, Марти. За мен е удоволствие.
А е истина -
вземам абсурдно високи хонорари,
които ще докарат организацията ви до банкрут.
Но да ви кажа,
миналата седмица над 300 млн. семейства са свалили елхите си.
От тази цифра 81 на сто са били пластмасови дръвчета.
Защо сте изненадани, при положение че с един клик в "Амазон"
осигурявам бляскаво ново дръвче на верандата си още следобед?
Фасулска работа.
Така е. Хората държаха на автентичното.
Променили ли са се? Ето я добрата новина.
Хората не се променят. Но има нещо друго.
Живи дръвчета се купуват все по-рядко, продажбите ви спадат.
Съсипаха най-ценното за вас с пластмасови елхи и доставка за час.
Вие предлагате по-добър продукт.
Но ако печалба търсите лека, познайте нрава на човека.
За целта наострете уши.
Човекът е ленив - като първо това запиши.
Мисли за себе си, за друг не го търси.
Конкурентът ви е наясно и боклуците си пробутва бясно.
Но човеците са и друго: отчаяни са те да се чувстват умни, разбрани, добре.
Трябва да яхнете този ищах, ако не искате да претърпите крах.
Схванете правилото старо, че продавате мечта, а не каквото е.
Тръбете гръмогласно, на всеки да е ясно: купува си радост с дръвчето прекрасно.
Ценности, устои - те са рекламата, гарант за интереса.
Или пробутвате имитация - дръвче не, а фалшификация,
или радвате стар и млад с елха като на стареца белобрад.
За Коледа какво правим ние? Зад търговски трикове не се крием.
А връщаме магията и духа й - светлина, доброта - само ги пожелай.
Да, има доза манипулация, но е лечебна за цялата нация.
Иначе как без сблъсък лек ще отбележи напредък човек?
Но връщаме почтените неща - за Коледата истинска елха,
аромат на зима, на смола, на живот, на свята истина.
Налапаха здраво стръвта.
На всеки ще му светне как пазара да преметне -
по време минало мечтите с продукта си в пакет гарнирай
и на клиентите парите на пачки тлъсти ти прибирай.
Не стига купувачът теб да иска - срещу конкурента ти трябва да писка.
Затуй съвета ми експертен приеми - насъсквай злоба неуморно ти.
И купувачът твой, задвижван от омраза, ще плаща, конкурента ти да сгази.
Ние връщаме Коледата, милата. - А радостта от нея ни връща силата.
Искам мир по света, Дева в обора, кротката овца и пийналия дядка...
Всеки с профил в социални мрежи за културна революция се ежи.
Затова ясен слоган избери - да знае купувачът ти кого ще победи.
Да води битка за морал, а не за кокал престоял.
Да се бори Коледата да си върне пак.
А без елхичка ароматна и зелена да знае, че няма как.
Искам пълен рапорт за него.
Повтарям: истинско живо дръвче в дневната ви.
И докато се пресягам към ангелчето на върха,
поглеждам през прозореца и виждам съседа Дъг отсреща
да сглобява изкуствената си елха.
Този е съвършената кръстоска между Мусолини и Сийкрест.
Елементарният, семпъл до прозрачност, нещастен окаяник Дъг.
Грижа го е да му е удобно и пет пари не дава за щастието на града,
за доброто на страната, за светостта на празника!
Клинт Бригс от Сейнт Пол, Минесота,
средно от три деца на самотна майка.
По-голямата сестра Кари умира преди 5 г.
По-малкият му брат Оуен отглежда дъщеря й Рен.
Фирмата на Клинт се специализира в създаване на конфликти
и дезинформиране в полза на клиентите си по света.
Боже. Той е идеален.
Да го искаш, не е достатъчно - трябва да полудееш, да се биеш до кръв,
да воюваш за милите на сърцето ни традиции.
Много е убедителен.
Чак да ти се прииска да бутнеш бабка по стълбите.
За Рождество говоря, за младенеца Исус
и тлъста шунка с мед за всеки вкус, Марая Кери да се лее, душата ти да пее.
Събрани с близки и роднини.
Възраждаме добрата стара Коледа, добрата стара Коледа,
добавяме в крачка и дебела пачка,
стотачка по стотачка от продажби добри на зелени елхи.
Блясъкът на минали години, светлини искрящи, наздравици с роднини -
възраждаме добрата стара Коледа.
Благодаря.
Ето го нашия човек.
Съжалявам, не е нашият човек.
Чакай, чакай. Какво, защо да не е?
Джейкъб, той създава разделение.
И е... - Безумно секси.
Нямаше ли да кажеш това?
Какво? Мъртва съм от 40 г., а не съм от дърво. Пичът привлича.
Не, неустоимо секси е. - Неустоимо.
А по-важното е, че пипа навсякъде.
Устройва ме!
На отдел "Кадри" ли пишеш? - Не.
Джейкъб, той може да стане върховният ни удар. Мастодонтът.
Променим ли го, ефектът ще е смайващ.
КЛИНТ БРИГС НЕПОДЛЕЖАЩ НА ПРОМЯНА
Върхът.
Крещящо нарушение на установения протокол.
Оказахме се с противен конгресен оратор, а?
Отпада яката ти коледна ваканция.
Добре, задръжте малко.
Не е неспасяемо лош, защото дави палета.
Лепнали са му етикет, защото е "уверен до смърт, че човек не се променя".
"Не се променя" ли? Я ми го дайте този.
Джейкъб, знам какво го мотивира.
Няма да се провалим. Хайде, поемам го.
А и знаеш, че това вече е правено.
Веднъж. С триста мъки. И беше съвсем различно.
За какво говори? - Сега светът е друг.
Не бих рискувал да посветим цяла година на изгубена кауза.
Ще се заемем с противния хотелски управител.
В такъв случай ще прибягна до пенсиониране.
Каза "пенсия".
Не можеш. - Успокойте се, духове.
Той блъфира. - Пенсия ли спомена?
Имам ли вид на блъфиращ?
Всъщност имаш, да.
Добре.
Трябва само да го вземеш и си пенсиониран.
Отиваш на Земята.
Да живееш, дишаш и раздаваш мнението си за неща, от които не разбираш.
Добре. Земята.
Няма нужда да го правим сега.
Не е срамно да си отдаден на идеята за по-добро човечество.
Извини ме. - Джейкъб, моля те.
Необяснимо е, но ако променя този човек... - Какво ще стане? Кажи де.
Не, не! Няма нужда от грандиозно пеене.
Без прожектори. Гари, угаси го.
Всеки ден се будя и ума ми изпълва една-едничка мечта...
Имам друга среща и вече закъснявам.
С малко камъче да преобърна голямата кола.
И да наблюдавам ефекта от това.
Спасението на неспасяемия е близо до невъзможното.
Но ако дадеш дума да спреш с пеенето, можеш да се заемеш със субекта.
Вярно ли? Страхотно, благодаря. Това е съвсем приемливо.
Благодаря, Гари. Нямаш грешка.
Той разреши. Да се залавяме.
Да допея ли песента?
КЛИНТ БРИГС - ЯНУАРИ
И се започна. Цяла година проучване и подготовка.
МАРТ
Методично реконструиране на неговото минало, настояще и бъдеще.
МАЙ
Защо си правим труда? Заради заразителния ефект.
Мамка му!
Документирано е,
че едно добро дело има заразителен ефект.
ЮЛИ
Доброто се разнася като пандемия... Не. Заличете това.
То е като...
АВГУСТ
Знаете как феновете правят вълна на футболния стадион, нали? Това е.
И ето че най-накрая имам мишена с глобално влияние.
СЕПТЕМВРИ
И ако спасим неспасяемия...
НОЕМВРИ
…представете си какъв заразителен ефект ще има.
"Бригс Медия Груп". Един момент.
Гледайте само как заразява.
Как се разразява.
Като вълна. Гледайте само как заразява.
ДЕКЕМВРИ
Враждата между Били Айлиш и Ед Шиърън е потвърдена от мениджърите им.
Ед ще пусне груб коментар във вторник, ще се извини в неделя.
Нека е около датата на наградите на МТВ за по-яко.
Племенницата ти е тук. Има нужда от теб за нещо, но Оуен не каза за какво.
Нали й пратих телефон? И ховърборд?
Днес съм ужасно претоварен.
Ще предам на единственото дете на покойната ти сестра, че си зает.
Ковеш по угризенията. Браво, Кимбърли.
И как наблегна на "покойна"! Гордея се с теб.
Виж, вуйчо Клинт,
възнамерявам да се кандидатирам за председател на ученическия съвет.
Реших, че може да ми помогнеш.
Мисля, че за такива неща се иска много...
Винаги съм те мислел за човек, който е по-скоро обърнат навътре.
Какво те подтикна да искаш да си председател на съвета?
Давай. - Мога направя училището по-хубаво място.
Ако успея. Но едва ли ще ме изберат. - Да.
Кандидат е и Джош Хъбинс, така че... - Джош Хъбинс ли?
Той май е някаква легенда там. - Да.
В училището ти.
Забрави. Не знам как ми щукна тази глупост.
Не биваше да идвам. - И на мен ми хрумват глупости.
Обеща на Кари да си насреща, ако има нужда от каквото и да е.
Забрави ли? - Не съм забравил.
Ти вече си победила. Вече победи!
Ела тук. Седни, ако обичаш.
В кърпа ти е вързано, но се налага да играеш мръсно.
Ще говориш и правиш неща, които не искаш. - Клинт, чакай...
Въздръж възмущението си, ще ти трябва после.
Кажи ми за този Джош Хъбинс. Какъв му е успехът?
Пълен отличник е.
Аз също. - Браво на него.
Ти обаче изкарвай тройки.
Бих искал дори двойки, за да се издъниш за срока, да те накажат и - хоп!
Ставаш гласът на народа, а Джош излиза надут елит. Разбираш ли?
Не съм сигурна. Той е много готин.
Страхотно момче е. - Ще те напляскам!
Техните се занимават с благотворителност. - Все има някоя мръсна тайна.
Кимбърли се заема с контраровене - ще търси гадости.
А тя е най-добрата. Кимбърли е хладнокръвен убиец.
Разузнаване за осмокласник?
Естествено.
Добре. - Гладна ли си? Сок?
Не. - "Негрони"?
Аз ще остана при нея.
Може да се окаже важна случка, която да проследим.
Добре. Аз ще остана да гледам как ще напляска онзи с опашката.
Здравей, мамо.
С теб имаме сходни професии - да ровим в мръсотиите на хората.
Какво е това?
Когато вашите те карат да вечеряш с бездомните на Коледа. Отврат.
Джош. Какво си публикувал?
Отряза си клона, хлапе. Бита карта си.
Ровя в живота на хлапе.
Кабинет просторен, ъглов, дузина служители подръка,
с мека кожа кресло - сбъдната американска мечта.
А чистачка бе мама по такива луксозни места,
по стените с прескъпи картини и дипломи зад витрини.
Всичко това е мое сега. Моето име е на тази врата.
От кабинет на 38-ия етаж гледам света.
Високо в кариерата стигнала е жената, само тя знае на успеха цената.
Нима има по-добро от това да гледаш от тези прозорци света?
Пред погледа - само сини небеса.
Каква гледка само, каква!
Такава е гледката оттук.
Съветва те всеки нагоре да вървиш,
но премълчава какви загуби ще търпиш.
Бе почтено момиче с надежда в душата,
а ето те сепнато на бюрото на жената
да се питаш: "Какво стана с мен?".
Виждаше добро на хората в сърцата.
Днес да ги очерня плащат на жената.
Ето ме сега, вижте ме ясно - образцов служител с кариера първокласна.
Може да изглеждат мечтани тези успехи...
Но за тях се искат за душата доспехи.
Каква гледка само, каква!
Такава е гледката оттук.
Мога още да ровя за мръсна нечия тайна
и да затварям очи, ако рана оставям трайна,
да потискам вината, съвестта да приспя,
за да се издигам нагоре, на 39-ия етаж да се кача.
А мога и да затръшна тази врата, да сложа финалната точка, да спра.
Има граници ясни, които не се пресичат.
Може би още помня кое е добро, кое - неприлично.
Всичко е кристално ясно.
Това беше светкавично. - Кажи му какво изпитваш.
Намерила си нещо пиперливо, а? Винаги личи по омерзеното й изражение.
Всъщност... - Да, давай. Можеш!
Дойдох да кажа...
Че напускаш и си искаш последния хонорар.
Че аз... - Давай!
…намерих нещо, което ще свърши чудесна работа.
Да, успяла си. Дай да видим.
На приказки е лесно, изливаш го като песен.
Но какво се оказва? Трудно се действа. Само приказки празни.
Такава е гледката
оттук.
КИМБЪРЛИ ПАРКС, ВИЦЕПРЕЗИДЕНТ
Семейството на Джош устройва коледна вечеря в приют за бездомни.
Сигурно се е фукал из мрежите.
Но преди две години е публикувал, а после бързо е изтрил това в "Тикток".
Когато вашите те карат да вечеряш с бездомните на Коледа. Отврат.
Какво оскърбление!
Казах ви, Кимбърли е върховна.
Щом Джош се насити да се фука с добри дела,
пускай това и пиши речта си за встъпване в длъжност.
Вуйчо ти знае. - Било е преди 2 г.
Детето е било в шести клас.
Клинт, моля те, нека го обсъдим за минута.
Има един асансьорен курс дневно - да не изпусна този. Чао.
Целувки. - Повтори.
Потвърдено е: аз съм един лош човек.
Не, не си.
Извинете?
Какво? Тя да не би да те вижда?
Познаваме ли се?
Мен вижда ли?
Откачена работа. - Едва ли.
Тогава откъде знаете лош човек ли съм, или не съм?
Защо вижда теб?
Не знам.
Славя се с точната си преценка за хората.
Работата ми го изисква. - Тук ли работите?
Сега ще трябва да я убием, нали? - Не.
Тук съм за един проект.
С Бригс ли? - Какво правиш?
Г-н Бригс участва.
Прекратявай, ще ни навлечеш проблеми.
Какъв е този проект?
Измисли нещо. И прекрати.
Аз съм Духът на настоящата Коледа. - Какво правиш?
Тази Коледа той е на мушката ни.
Надяваме се да го променим... - Стига бе.
…за да добруват хората.
Клинт?
Клинт. Същият.
Аз съм Кимбърли.
Робърто К. Фишман. Прат. Робърто К. Фишман Прат.
Благодаря, че ме разсмя, Робърто.
И за комплимента. Имах нужда и от двете в този момент.
Хубав тоалет.
Благодаря.
Дълбоко в себе си си искал да те види, защото си падаш по нея.
Няма такова нещо.
Робърто К. Фишман Прат?
Добре де, скапано име. - Много имена са.
Не стигат кавгите за коледната вечеря,
сега за това каква елха ще си купуваме в мрежите избухна война.
Двете страни сипят огън и жупел.
Ако имате живо дръвче, слагат ви етикет хипстър елитарист.
Ако елхата е изкуствена, заклет враг сте на Дядо Коледа, Исус и Марая Кери.
КИМБЪРЛИ, МОБИЛЕН
Само не ядосвайте Марая Кери.
Здрасти. Гледам го в момента.
Да. Нека инфлуенсърите се разразят.
Хаштаг ВойнатаЗаКоледнатаЕлха. И напомни на Рен...
Рафи, тези са великолепни.
Рен да не пуска клипа с момчето, преди то да публикува от приюта...
Майко мила.
Костюмът е трепач.
Бет!
Вие да не би...
Бет?
Гадост. Лоша работа.
Който и да ме снима, браво! Смаян съм.
Боже!
Веригата, която изковах приживе, пристяга ме по лично моя воля.
Всяка брънка в нея е за душа, която съм карал да страда.
Много, много, много убедително. А кой...
Не ще заспиш ти тази нощ.
Ясно, сънувам.
Лош сън не е това.
Какъв грозник!
Ще трябва да поправиш своите дела.
Да изкупиш своята тежка вина.
Ти си пей, пей си, а аз ще се изправя.
Живот сегашен, предишен и бъдещ дори пред своя взор ще видиш - очите отвори.
Това е ужасно откачено.
Проследи като на лента
живота свой
до момента.
Усети веригите ми!
Може ли да пасувам?
Събитията от живота твой - истина, от която няма покой.
Събитията от живота си проследи - само ужас и страх посял си ти.
Трябва да чуеш само едно нещо.
Много съжалявам.
Някак си запецнах на първия ред.
Спомена минало, настояще, бъдеще.
Като от "Коледна песен"? На Чарлз Дикенс?
И филма с Бил Мъри и Бобкат Голдуейт? - Да, като книгата и филма с Бил Мъри,
а и останалите ненужни адаптации.
Сега, ако обичаш, нека довърша. Седни.
Тук ли?
Добре.
Да пренапишеш можеш сега
на своя живот историята.
Има още време.
Какво е това?
Пак да кажа, че съжалявам.
Сред всичките хора на света -
убийци, расисти, хора, вдигащи купон, за да разкрият пола на бебето...
Избра мен за мишена? - Ако млъкнеш и ме оставиш да довърша...
Да, господине. - Знаеш ли?
Забрави. Не си струва трудът.
Три духа идват да те спасят. Може би към тях ще бъдеш по-благосклонен.
Ще го имам предвид. - Чао.
Нали ви казах? Този чупи скалата по непоносимост.
Ще се справиш.
Да. Нищо работа.
Последно оглеждане и старт.
Давай, маце, разбий ги.
Стига де.
Здравейте, г-н Бригс.
Аз съм Духът на миналите Коледи. Вашето минало.
Здравей.
Добре. Не си те представях така.
Не си ли? Как така?
Много си хубава.
Да, знам.
И все пак е приятно да го чуя. - Сигурно.
Благодаря. Но би трябвало да започваме.
Ако не възразяваш, може ли набързо да взема душ?
Ще ми се да се поосвежа. - Душ? Сега?
Предишният дух миришеше, а пипнах веригата.
Налага се да се изкъпеш, ако се чувстваш мръсен.
Благодаря. - Не.
Искам да кажа, чакай, не.
Трябва да тръгваме. Има много за гледане.
Да, разбира се.
Мека е. Щастие.
Дължиш ми бира.
Да вървим.
Шефе! Имаш ли минутка? - Да, какво?
Виж, писна ми да съм онзи, който сочи разни неща.
Ясно. Виж, ценя посочването.
Правиш го така, че да настръхне човек. Дай пак.
Добре, добре. Много те бива.
Оценявам комплимента, но имам реплики, които искам да пускам.
Чуй сега.
"Добре дошли в костелницата." "Насмърт!"
И любимото ми: "Възпяха те в коледна песен, копеле".
Нямам думи. Когато погнем субекта, отваряш уста, а нищо не излиза.
Да, а защо става така?
Не зависи от него, друг определя правилата.
Извинявай, ти защо не си със субекта?
Да, и така, наострете сетива. - Горя от нетърпение.
Пренесох го в детството му в Минеаполис.
Държи ме за ръката.
По-силно е от него, флиртува с мен.
Едното води след себе си друго и... Сещате се.
Кажи, че се бъзикаш.
Да... - Добре.
...ама не. - Моля?
Започва се. - Беше непрофесионално.
Но много отдавна никой не се е домогвал до мен.
Веднъж да направя нещо добро и за себе си.
Хубаво, а помисли ли за цената? Той е неспасяем.
Изкупи се донякъде.
Браво! - Казвам само.
Струва ми се, че ме критикува.
Не те критикувам.
Дори не знам какво да мисля. Момент. Той къде е сега?
Спокойно, в детската си стая през 80-те години.
Ще го обсъдим после.
Връщай се и го преведи през миналото му.
Добре. Би ли поел смяната ми?
Струва ми се, че ще е неудобно, защото хлътна по мен.
Добре.
Гледай после да не разправиш същото като нея.
Екшънгероят на Алекс П. Кийтън.
Жената дух?
Като бях малък, това...
Здравейте, г-н Бригс.
Здравейте. А къде е другата? И вие ли сте...
Този сън вече е чист абсурд.
Това не е сън, г-н Бригс.
И спрете да ме пипате по лицето.
Аз съм Духът на настоящата Коледа. - Настоящата? А защо сте в миналото ми?
Ето на. Сън е.
Кривнали сте малко в началото.
Така е.
Днес ще съм Духът и на миналото, и на настоящето.
Несвойска роля за мен. Нека се огледам.
Естествено.
Да, това ще свърши работа.
Аз те преследвам.
Не може да ми бягаш, когато те преследвам.
Надувко!
Напълно разбираемо е да те е страх, че нямаш оправдание за решенията си.
Виж, полк. Сандърс... - Да, и той беше на прицела ми.
Правилният начин да се прилага методът...
Кари. - Кари, Кари!
Мама каза да отворим подаръка. - Супер.
Да започнем от зеления.
СПАРКИ
Купила си ми кученце?
Ами врънкаш ме за него от около хиляда години.
Къде е?
Спи в кухнята.
Спарки! Спарки! - Спарки ли?
Само да го видиш!
Има най-сладките бели лапки. Олеле майчице.
Колко пъти да казвам да затваряте на влизане?
Ако не прищрака, като затваряте, топлото бяга навън.
А явно така правят и сладките паленца.
Майко мила. Трагедия по Коледа.
Клинт, недей. Тя те лъже.
Няма кученце. Дава ти купичка на куче, за да си мислиш, че има куче.
Глупости.
Тогава защо не го търсим?
Ако си дала пари за нещо, ще го търсим цяла нощ!
Писна ми вече.
Проваляш Коледата!
Тичай, не спирай, малката.
А ти къде тръгна?
Спарки?
Сега ми е ясно.
Сега разбирам...
Виждам...
поредицата от събития, направили ме чудовището, което съм.
Преструваш се! Много хубаво! - Прекалих.
Какво очакваш, като тълкуваш случката погрешно до безобразие?
Беше най-прекрасният подарък, който съм получавал.
Една лъжа за измислено кученце?
Не. Това бе безценен урок, че хората ще повярват на онова, което им се иска.
Толкова силно го исках, че можех да понеса да имам изгубено куче, но не и никакво.
Благодарение на този урок забогатях и мога да си купя милион палета.
А и вече винаги затварям вратата. Всички са доволни.
Добре, умнико.
Благодаря.
Не е за теб, а за нея. - Коя нея?
Да. Чух за това нещо. Хората използват онова...
Онзи знак, подобен на решетка, нали? - Да.
Няма да мине и година и ще е в телефоните ви.
Не мисля.
Нима хората искат да обсъждат всяко свое действие
с всеки кретен, когото срещнат? - Да, новачке.
Казвам се Нора.
Нора. Да. Всяка своя мисъл, всяко ядене...
С Нора е било сериозно! Чудно как свършва историята.
Весела Коледа!
Добре. Коледно пазаруване.
Клинт дойде. Здрасти. - Здравей, Нора.
Разкошни ботуши.
Извинявай, но е толкова детайлно.
Това "Сефора" ли е?
Да. - Нямаше я.
Набито око. Да, не е била тук. Имаме сделка с веригата.
Ето го моето момче.
Мама се самопокани.
Миличък. - Браво, пияна си. Някъде е осем сутринта.
Обожавах този мол.
Пак водиш тази, много хубаво.
Радвам се да те видя. - Да бе, сигурно.
Ако някой търси подарък за мен...
Какво?
Ще съм вуйчо Оуен? Почти като в "Междузвездни войни"!
Страхотно.
Какво? Как? С кого? - Сама.
Писна ми да чакам подходящия. Искам дете.
Отидох в клиника. За таткото знам малко.
Следва за морски биолог и парите ми ще са му от помощ.
Обичам морски костенурки.
Забремениха ме в четвъртък. - Честито.
Скъпи, радваш ли се за сестра си?
Не, не се радвам.
Стига де, Клинт!
Кари, обичам те, но нямаш и понятие какво е да си майка.
Стига, това е доста гадно. - Защо, кое?
Сестра ти винаги се е държала добре с теб.
Няма нищо, разбирам какво има предвид.
А аз - не. Неспособен си да загърбиш егото си дори за малко.
До гуша ми дойде.
Не, Нора! Стига де.
Недей така. Чакай. Коледа е! - Вината е моя.
Мислех си, че мога да те променя. Само глупак би си го помислил. Сбогом.
Добре, чао, мила!
Да го духаш, Уенди. - И ти!
Добре, бил съм малко дебелоглав. Не си ли бил на 20 години?
Не става въпрос за мен. - Да, а защо? Защо не за теб?
Не трябва ли да познавам съдниците си?
Гледате ли го?
Сенаторе, ще подадете ли оставка?
Клинт, изфабрикувал си скандал.
Няма да гледам измислените ти възстановки, докато не чуя нещо за теб.
Държиш се детински.
Не е измислена.
Точна възстановка е. Пуснете CМК-104, моля.
Добре!
Яко.
Ще отговоря на един личен въпрос.
Пет въпроса.
Два. - Осем. Финална оферта.
Разбираме за три. Първи въпрос: бил ли си някога жив?
Да. - Кога?
Мъртъв съм от почти два века.
Какво? Божичко!
И оттогава правиш едно и също?
Не. Първите десет сезона бях в разузнаването.
А после ДНК се пенсионира. - Какво ДНК?
Духът на настоящата Коледа.
Да, естествено. - Пенсионира се.
Призоваха мен. - Боже.
Първото спасяване беше страхотна тръпка.
Сякаш променях света.
"Променяше". Вече не го ли правиш?
Отговорих на три въпроса. - Току-що отговори на четвъртия.
Защо вече не усещаш, че променяш света към добро?
Що за сбъркан човек си? - Аз ли?
За пръв път допускам такова идиотско държане на субект.
Субект ли? - Обходихме миналото ти.
Това плаши повечето хора толкова, че не им идва наум да ме питат глупости.
Престани. Затвори тая уста и гледай сцената.
Подновяване на СМК-104, моля.
Клинт, изфабрикувал си скандал.
Не съм изфабрикувал.
Предположих нещо скандално, което зрители и медии подеха в дружен хор.
Клиентът ще спечели изборите. - Съсипал си една жена.
Говорихме за тези номера.
Не създадох тази компания, за да се срамувам от децата си.
Отдавна го отлагам, но... - Да не се каниш да ме уволниш?
Клинт, ти си най-умният човек, когото познавам. Ще си стъпиш на краката.
Не! Няма да си стъпя на краката, Дан. Ще стъпча теб.
Ще взема клиентите ти на тръгване. - Подписа отказ от конкуренция.
Няма да приложиш клаузата.
Умрял си от страх какво мога да направя с тактиките, които не умееш да прилагаш.
Весела Коледа, Дан.
Той е построил компанията честно и почтено, а ти си я съсипал.
Браво. Идвай.
Чакай малко. Спри.
Вадиш постъпките ми от контекста. Виж нататък.
Здрасти, Кимбърли. Основавам своя фирма.
Тук хабиш завидния си потенциал, а при мен ще си вицепрезидент, ще вземаш двойно.
Но трябва да решиш още сега идваш ли, или не.
Мисля, че ще приема.
Чудесно. Вземай си палтото и да вървим да сбъдваме мечти!
Никой не отчита, че съм гласувал доверие,
осигурявал съм благоденствие... - Така ли го виждаш?
Убеден съм. - Добре.
Ще пуснеш ли запис 261 отпреди два дена?
Изрязах го.
Знам, че сцената е изтрита. Сменям тактиката. Става ли, Бони?
Добре де. Той пита ли за мен?
Не. - Добре, а как го усещаш?
Не знам.
Знам, че ще прозвучи странно, но е чисто делово.
Подуши косата му и опиши аромата.
Няма!
Здрасти. Марго съм, от "Кадри".
Само да ти кажа, че всичко е одобрено.
Действай според нуждите. - Добре. Захарен памук.
Боже. Толкова секси!
Сега вече може ли да пуснеш сцената?
Запис 261 идва. Смяна на тактиката, помня.
Момчето, на което Рен е конкурент - Джош Хъбинс.
Семейството му устройва коледна вечеря
в приют за бездомни. - Отпреди два дена е. Помня какво...
После го е изтрил в "Тикток".
Когато вашите те карат да вечеряш с бездомните на Коледа. Отврат.
Какво оскърбление! Казах ви, Кимбърли е върховна.
Щом Джош се насити да се фука с добри дела,
пускай това и пиши речта си за встъпване в длъжност. Вуйчо ти знае.
Прав си.
Дете е!
Дали съжалявам, че казах за вуйчото? Но стореното - сторено.
Прояви уважение към личния ни живот...
Какво стана?
Какво беше това? Лицето ми пламна!
По-полека, да го обсъдим. - Един асансьорен курс дневно!
Да не изпусна този. Чао.
Прилича ли ти на благоденстващ човек?
Потвърдено е: аз съм един лош човек.
Не, не си.
Извинете?
Един момент. Чакай, чакай. Задръж.
Секунда. - Познаваме ли се?
Всичко е наред. Сега да изчезне. Благодаря.
Какво правеше там? Тя как говори с теб? - Не знам.
Проучвах теб, когато тя погледна право в мен.
И ние просто се заговорихме+
Както и да е.
Основното е, че Кимбърли е добър човек.
Позволено ли е да се месите в живота на... - Показвам ти до какво водят решенията ти.
Стига заебавки! - Мед ти капе от устата.
Пусни СМК-163. Да, сега. - Само не и СМК-163!
Здравейте.
Рени, виж какво ти носи вуйчо.
Супер. Може ли да го даря за болните деца? - Да. Много си мила, слънчице.
Във фоайето има контейнер. - Добре че е опакован.
До плюшеното мече е. Марта ще ти помогне.
Изглеждаш доста по-жизнена от преди.
Клинт, недей. Изслушай ме, докато я няма.
Трябва да уредя някои неща.
Престани.
Ще те помоля за нещо.
За огромна услуга.
Няма да гледаме това.
Не.
Ключов момент е, г-н Бригс. - Не.
Господин Бригс!
Беглец!
Избяга ни!
Какво страшно има?
Казваш й да си развали успеха и да навреди на друго дете, а тя те слуша!
Не съм обещавал да бъде лесно.
Иска да победи, а това значи да играе грубо.
Да, но тя е добричка.
Сеньор, ако обичате, чакаме тук.
Не, господине!
Пробив.
Г-н Бригс.
Не говоря френски.
Извинете.
Проклетия!
Всичко е наред, връщайте се на работа.
Онзи спомен в болницата е това, което наричаме "спусък".
Нещо като ключов епизод, който да преживееш отново,
за да очакваш промяна.
Защо тук има толкова снимки на вицепрезидентката ми?
Част е от проучването. - Вкарал си се в този кадър с "Фотошоп"?
Така ли съм направил? Едва ли.
Може да съм те тласнал към "спусъка", преди да си готов за него.
И искам да се извиня.
Не, ясно - трябва да се развихрите, ако ще спасявате неспасяемия.
Не е задължително да е вярно.
Сериозно вярвам, че можеш да си положителна промяна за човечеството.
Като теб ли? Как ти се получава?
Правиш го вече два века.
Човечеството става ли по-човечно?
По-сърдечно и мило? По-сплотено?
Искаш ли да знаеш какви са човеците? Чети коментарите.
В тях се вижда истинското ни лице. И аз го приемам.
Сред такива хора живея.
Нямам привилегията да седя тук, нависоко, и да съдя наред като вселенска инстанция.
За такъв ли ме мислиш? - Именно. Приключихме.
Какво? Що за драматично изражение?
Да не мислиш, че ме вълнува какво има зад вратата?
Забрави.
Никак ли не си любопитен?
Изобщо не. Никак.
Клинт? - Да?
Клинт! Да тръгваме. Веднага! - Мамка му.
Попита живял ли съм изобщо.
Така е.
Какво, детето ли?
Това ли си ти?
Какво?
Г-н Скрудж? Аз съм Удроу, господине.
Нямам нищо за теб, момче. Приятен ден.
Няма нужда да говорите така. - Казах, приятен ден.
СКРУДЖ И МАРЛИ
Как не ви е срам! Да говорите така на едно дете!
Приятен ти ден, госпожо.
Да не казваш, че Дикенс е писал за теб?
Да.
С татко работим в мелницата, която току-що затворихте.
Добре, и какво?
Мелницата изкарва добри пари.
Ама хиляда души останаха без работа сега, когато трябва да се веселят.
Да се веселят? Глупотевини!
Когато баща ти не смогне да плати вноската и придобия къщата ви за шепа монети,
тогава ще падне истинската веселба.
Приятен ти ден!
Вярно е, бил си отвратителен изрод.
Единственият друг неспасяем, минал през програмата.
Наясно съм какво бреме носиш.
Рано или късно
то става непоносимо.
Тя едва ли ни вижда.
Вярно.
Госпожо!
Хубаво де, какво си заприпирал.
Карай.
Ето така.
Благодаря.
Наздраве.
Боже.
Това е като пикня.
Не ти харесва? - Топла е.
Почти гореща. - Идеално.
Нещо не успявам да разбера докрай. Ти си Скрудж.
Духът те е променил и точка. До края на живота си никога не си сгрешил.
До края.
И колко трая? Кога свърши животът ти?
Грубо около три и половина... седмици. - Години.
Моля? Стига бе. - Сериозно.
Честно? - Напълно.
Извинявай. Какво те довърши?
Как се гътна? - Нищо необичайно.
По онова време основна причина за смърт беше януари.
Но усети ли изобщо да си се променил?
То така всеки може да е добър за три седмици.
Защо всички онези хора се засягаха кръвно?
Когато им казваше "приятен ден".
През 19. век да кажеш "приятен ден", беше като да напсуваш.
Стига бе! - Да. Нещо като "майната ти".
Сериозно? - Цветиста псувня.
Защо не опиташ?
Да си го изкараш на някого. Сигурно ще ти олекне.
Нали това не е истинско?
Клинт, благодаря, че се опитваш, но няма нужда.
Е, друже, ето те сега, попаднал в скапан британски бар.
И нещо си се начумерил.
Приятелю, налей още половинка, подгрей я двойно.
Ужасен акцент.
Никак не съм съгласен.
Наливаш се сега с бира, но тя провала ти не спира
и си по-жалък от цаца с картофи.
Защо да висиш тук навъсен, излей душата скруджска бързо!
Защо пък някой тъп кретен да се радва на приятен ден,
ако тънеш в тъга и злост и ти трябва инжекция радост?
Изправи се, извърни се към човека
и любезно му кажи...
Приятен ден.
- Не те е срам!
Кажи го, излей душата и ще цъфнеш в усмивка разлата.
Ето, като мен: "Приятен ден!".
Как смеете! - Къде се намираш!
Като "майната ти" звучи, но речено вежливо, на "ви".
Думите кратки звучат обидно за мен.
Приятен ден. - Приятен ден.
Май отговорът е "не".
И дълго никакви лоши дела не са излезли под твойта ръка
и прав си да си горд, щом е така. - Това ми е работата.
Но стига си се стискал, пусни душата истински.
Че ако трупаш вътре яростта, ще гръмне най-накрая тя.
Дръпни се от пътя, глупецо.
Я стига, кретен.
Той си го проси. А на теб страшно ти се иска.
Хайде, хайде! Ето, задава се.
Ти просто го излей.
Приятен ден!
- Какво рече?
Приятен ти ден, жалък, смешен кретен!
Какво става?
Приятен ден! Вониш непоносимо.
Не сме го казали за сутрин и за нощ!
Върнете се!
Думите кратки звучат обидно за мен.
Приятен ден! - И от мен!
Приятен ден!
Тя запуши кенефа. - Приятен ден!
Той опъна жена ти. - Приятен ден!
За мен не значеше нищо, кълна се. - Приятен ден!
Той има чума. - Приятен ден!
Нарече те "курва". - Приятен ден!
Сираче съм. Моля ви, господине, дайте още.
Приятен ден!
Здравей, пич.
Приятен ден!
Ще прощаваш. - Приятен ден!
Осъди ги с благоприличен тон като Джуди Денч проклетата.
Чакай! Това не беше ли Джуди Денч? - Боже. Тя е национално богатство.
Харесвам всичко нейно. - Много ми хареса в "Шоко".
"Шоколад". - Шоколад.
И както из Лондон с крачка бодра вървим,
муси се всеки, когото тъй поздравим.
Приятен ден!
Приятен ден.
Чуден поздрав, напевен!
И ако свъсваш се от него, цункай моя Дикенс гневен!
Цункай го!
Не, не, не. Престани. - Копеле... Какво?
Заигравка с Чарлз Дикенс.
Има дете. - Това не е реално.
Има бебе.
Госпожо.
Ужасно съжалявам. - Има защо.
Госпожо...
Приятен ден!
"Приятен ден" - любимата псувня
изпълва градския площад с игривост зла.
И пръсва нечия превзета суета.
Незащитен от нея е светът, щом може да нарита всеки задник тя.
Тези думи кратки звучат обидно за мен.
Приятен ден! - Приятен ден!
Той е мъртъв.
Явно. Не, добре е. - Нищо му няма.
Това тук не е реално. - И скоклив.
Откъде знаеше?
Не знаех, само те следвах. - Мен ли?
Обърках всичко по средата.
Стъпката е нова за мен. Но е експресивна. - А и те знаеха.
Да поговорим. - Да. Един...
Добре. Изслушай ме. Знам какво ще кажеш.
Но щях да го изпусна, затова реших, че ако види, че и аз съм бил неспасяем...
И си помисли, че е свежа идея
да го разтъпчеш с учебна цел из собственото си минало?
Да те бях оставил да се пенсионираш, не да рискуваме с този неспасяем тип.
Не, не!
Не се вписвам в програмата ви, но не защото той не се опитва.
Скъса си задника да ме поправи. - В леглото.
"В леглото..."
А от теб занапред искам да следваш стриктно протокола.
Джейкъб, опитвах се... - Точка по точка!
Добре, стриктно по протокола.
Кажи го сто пъти.
Приятен ден!
Моля?
Какво каза?
Приятен ден.
Не бях аз. Но и аз го чух. Не знам какво беше.
Клинт. Клинт!
Чарли, какво става? - Страхотна визия.
Какво искаш? - Як Дядо Коледа.
Онзи слух за гадните изкуствени елхи. Гениално!
Благодаря. - Ето, става мода.
Би ли ме извинил? Трябва да разбера какво става.
Какво става?
Влез и ме опознай по-добре.
Какво става, по дяволите?
Аз съм Духът на настоящата Коледа. - Шефът ти те скастря
и ми се правиш на Дикенс? - Трябва да карам по протокол.
Ще си взема. За какво пенсиониране спомена?
Клинт, моля те.
Защо искаш да се пенсионираш? - Само плаша,
за да те одобри за тазгодишен субект.
И къде?
Къде се пенсионира дух?
За последен път, г-н Бригс, тук не става дума за мен.
Пак сме на "г-н Бригс" и "субекта". Е, аз се връщам при гостите.
А ти стой тук, върху бидето си с храна. - Не, Клинт. Спри.
Добре, ще ти кажа.
Стига си се опъвал, участвай и ти малко.
Да, разбира се.
Добре. Ти ще ме довършиш! - Хубаво.
Бонус пакетът ми за пенсиониране, ако реша да го взема,
съдържа златен часовник, ваучер за "Сефора"
и шанс да се върна на Земята и да живея като нормален смъртен.
А ти го искаш.
Искам да си затвориш устата и да ме оставиш да си свърша работата.
Ето какво искам.
Чудесно. Свърши си работата.
Хвани ме за ръка. - Действаме ли?
Да. И ще е велико пътуване.
Боже.
Бони.
Забрави ли? Ключовата фраза е "велико пътуване".
И ето ни на първата ни спирка.
Но ние току-що бяхме тук!
Цял отдел с хора работи усилено по тези преходи.
Все едно. Ясно ми е какво се случва. - Така ли?
Обичам Клинт. Той е чудесен и го имам за свой приятел.
Видя ли? Приятел.
Доколкото някой може да е приятел с него.
Да си споделяла нещо лично с него?
Да видиш как бързо губи интерес.
Боже, калят ме зад гърба ми.
Да, това правят.
За Клинт ли говорите?
Понякога е напълно погълнат от себе си, но има нещо за Клинт,
което трябва да разберете.
Бил е много самотно дете.
И е проумял, че може да разчита само на един човек - на себе си.
Така че не го съдете твърде строго.
Добър е по душа. Аз ли не знам! Батко ми е.
Да, аз го обичам.
Ти да видиш! Това не е ли Духът на настоящата Коледа?
Кимбърли, здравей. - Сигурно си дошъл за Клинт.
Тя те вижда. Наясно ли е какво става?
Не. Не съвсем.
Чудесен костюм, Рудолф! - Благодаря.
Изглеждаш прекрасно.
Цар си на комплиментите.
Вече се радвам, че дойдох.
И аз.
Знаех си. Оставил си се да те види, защото си падаш по нея.
Кой прави служебен купон навръх Бъдни вечер?
Само Клинт, нали?
Копеле гадно.
Много шефски ход.
Сега и вие ме каляте зад гърба ми. Какво следва?
Извинявай, но тъкмо си тръгвах.
Добре.
Щяхме да я караме по протокола.
Радвам се, че те видях.
Да.
И аз.
Добре, тази вечер само един.
Върхът е.
Ясно. Бившето гадже, семейство, каквото бих имал...
Честно казано, радвам се за Нора.
Признай, че си позволил Кимбърли да те вижда.
Нищо не съм направил. Тя само...
Не на мене тия. Видях те как я зяпаш.
Искаш да се пенсионираш.
Не ме познаваш. - Ти не се познаваш.
Мислиш се за по-добър от него?
Мислиш, че това ще ме изкуши, така ли?
Уютен и стабилен живот?
Заклещен някъде в предградията?
Това на масата месно руло ли е?
Наричаш това моя мечта.
Но сме наясно, че не е така.
Така че, хайде тона да сменим,
защото това е
твоята мечта.
Скъсайте опаковката. Не жалете хартията.
А може да съм поставил чуждото добруване над своето лично удовлетворение.
Нещо, което ти не би разбрал.
Да си човек отново, би значило да си удовлетворен, така ли?
Житейската ти история е един съвсем нов разказ.
Искаш да я изживееш с жена и деца.
Замалко да имаш шанс за любов, но си починал без време.
Но аз, ако за помощник ме вземеш, ще те поведа по пътя към любовта.
И ще можеш да напишеш отначало историята на своя живот.
И тя да е такава, каквато я мечтаеш.
Ще ти помогна за Кимбърли. Вижда се, че много се харесвате.
Наистина ли? Така ли мислиш? - Да, да.
Когато се смее, очите й искрят.
Знам какво целиш. Идвай.
Здраво стискане.
Ти си нещо изключително.
В Нарния ли отиваме?
Чакай, не. Какво правиш?
Историята на твоя живот. Ако дръзнеш да следваш своята мечта.
Слез от масата.
Историята на твоя живот. Само гледай как се намества тя.
Женско докосване забравил си какво е...
Спри!
Какво? Не е дует.
Да не си на пет? Слизай оттам.
Това е приют. - Не ни виждат.
Помагам ти. - Не ти ща помощта.
Идеята е аз да помогна на теб. Така че спри и ме слушай.
Както кажеш. Очаква се да познавам хлапето ли?
Джош Хъбинс, конкурентът на Рен.
А ти я накара да му съсипе живота.
Изпратих ти страшна снимка. Публикувай я.
СЪЩИНСКИ ПРЕДСЕДАТЕЛ
Ще спечели гласове. - Или няма.
Не искам да мислят, че го правя само заради изборите.
Браво, сине! Но няма нищо лошо да я пуснеш.
Ето, не иска да я публикува. Сигурно е добро и скромно дете.
Публикува я.
Фукайки се скромно. Шок! Да ти покажа още неща, за които съм прав? Ще е весело.
Тихо.
Поглеждал ли си в огледалото с венеца? - Край на въпросите. Чакай тук.
Едва започвах анкетата.
Каква веселба!
Кажи на Бони, или който там отговаря за промяната,
че това е абсурдно.
Как си? - Добре.
Защо не можеш да се научиш?
А ти как си толкова добра? Тренираме само веднъж годишно.
Брат ти е много добър човек.
Какао? - Да.
Нали знаеш, че аз плащам всичко? - Много си противен.
Да, добър е.
Няма проблем.
Рен явно се чуди дали да послуша вуйчо си.
Едва ли ще го публикува - метнала се е на сестра ми.
Публикува го.
ИСТИНСКИЯТ ДЖОШ
Да ти покажа ли още къде грешиш?
Радвам се за нея. Ако ще променяш училището за добро,
трябва да преглътнеш някои неудобни истини.
ПРОТИВЯГА - ЧЕРВЕЙ
#ОТРОВЕН
НИКОГА НЕ СМЕ ТЕ ХАРЕСВАЛИ
#ИГНОРХЪБИНС
ГНУСЕН Е - ОТПАДА
РАЗКАРАН
ДЖОШ Е ФАЛШИВ ГЕРОЙ
ОТВРАТ
ДАНО СЕ ГОРДЕЕШ СЪС СЕБЕ СИ
Да ви е сладко.
ОТВРАТ
Не. Не!
НАЙ-СЕТНЕ ЛЪСНА ЛИЦЕТО МУ! ФАЛШИВ!
ЧАО, ДЖОШ
Това е...
Добре е.
Да му е за поука. Миналото ти е на показ, щом си кандидат за пост.
Публикувал го е в шести клас, дрисльо!
Бил е на 11 години!
Не искам да му се стъжни. Не съм някой изверг.
А всички, които клъвнаха на поста? Те какво?
Добре. - Те са виновни.
Кое му е доброто? - Вътрешната борба, която водиш.
Това е първичният знак за промяната.
Да пуснем пак СМК-163, моля.
Какво е това СМК-163? - Знам, че не е по реда.
Но те моля, върни Спомен от минала Коледа 163.
Какво е това?
Благодаря, Бони. Не ми се слуша точно сега.
Благодаря, Патрик.
Потопи се в това, Клинт.
Моля те, недей.
Спокойно, с теб съм.
Моля те, недей.
Ще се справиш. Хайде.
Ще бъда плътно до теб.
Здравейте. Здрасти, Рени. Виж какво ти носи вуйчо.
Супер. Мамо, може ли да го даря за болните деца?
Много си мила, слънчице.
Във фоайето има контейнер. - Подари го. Добре че е опакован.
До плюшеното мече. Марта ще ти помогне.
Изглеждаш доста по-жизнена от преди.
Клинт, недей.
Изслушай ме, докато я няма. Трябва да уредя някои неща.
Престани.
Ще те помоля за нещо. За огромна услуга.
Искам да вземеш Рен, като си отида.
Добре.
Престани. Никъде няма да ходиш.
Дори да си отидеш... Но няма да си отидеш!
Аз не ставам за баща.
Не съм аз човекът. Ужасно зает съм и съм голям егоист.
Мен не можеш да излъжеш. Знам какво има под тази маска.
Винаги си грешала за мен. Наистина съм ужасен егоист.
Кари, лоша новина.
Долу нямаше нищо веганско. Нося ти нудли с пилешко.
Но махнах късчетата пилешко, става.
Оуен. - Здрасти.
Сестра ни иска да те помоли нещо.
За услуга. Чуй я и нека после се гордея с теб.
Съжалявам.
Кари.
Кажи какво има.
Ще направя всичко за теб.
Нали сме семейство. Разчитай на мен. - Благодаря, Оуен.
Знам, че не ти беше леко.
Но ти не избяга, прояви кураж. Гордея се с теб. Ела тук.
Престани. Не ми се втечнявай сега.
Последният дух ей сега ще дойде.
Малко е страховит. Почти не говори, само посочва.
Чакай, това ли беше? Тръгваш ли си?
Да. Моето участие в мисията свърши.
Не се притеснявай, ще се справиш чудесно.
Не, не. Спри.
Няма да ми сервираш за преговор най-гадните събития и да се чупиш!
Аз дръпнах "спусъка". Твой ред е. - Сто пъти ти казах, не става дума за мен.
Така да бъде. Приятен ден! - Знаеш, че това ми пали фитила.
Точно затова. - Спри.
Как така ще вкарваш другите в правия път, като бягаш от истината за живота си?
Добре. Не, стига. Нито дума повече.
Ела в кабинета... - Не е срамно, че те е страх.
Така ли? И от какво ме е страх?
От онзи единствен въпрос.
Какво намеква?
Не знам.
Ти ли не знаеш!
Въпрос, който пропъжда съня ти.
И те кара да продължаваш да работиш тук година след година.
Вместо да си жив отново.
Не. Няма нужда да запяваш.
И без значение колко хора променяш и какви добрини вършиш,
отговорът пак ти се изплъзва.
Какъв отговор?
Дали вовеки веков
ще остана неспасяем?
Що за безсмислици? Ти вече беше спасен. Присъствах.
Но ще мога ли някога да си простя
всички грешки, от които бягам?
Това беше много отдавна. Изкупил си всичко неколкократно.
Мога ли да сложа кръст на лошото?
И заслужавам ли да намеря
душа, която да вижда в мен добрина?
Или завинаги ще си остана
неспасяем?
Има само един начин да разберем.
Излиза в пенсия още сега.
Достатъчно. Връщай се в леглото.
Прекарах всеки съзнателен миг, вземайки всичко, което мога.
Дори не се обърнах да видя руините след себе си.
Всички изгорени мостове, всички непревързани рани.
А накрая какво се оказа? Спечеленото няма никаква стойност.
Какво става?
За какво беше всичко?
И възможно ли е
да ми е предначертано нещо по-голямо?
Дали вовеки веков ще остана неспасяем?
Или мога да се променя и живота грешен с нов да сменя?
Мога ли да загърбя миналото и да потърся напред
любов, която да ми дава сили
всеки ден?
Или трябва да се примиря с мисълта,
че ще остана неспасяем?
Ебенизър, чуй ме добре.
Неспасяем.
Ще те посетят три духа.
Джейкъб, губиш си времето.
Сигурен ли си?
Хайде, бъди мъж!
Трябва да вярваме, че колкото и да сме лоши,
у всеки остава нещо почтено.
Знай, че можеш да постигнеш истински чудеса,
стига да се осмелиш.
Трябва да тръгна. Трябва да опитам.
Само така ще успея да разбера
дали ще остана завинаги неспасяем.
Дали ще успея някога да поправя стореното зло?
Или съм за обич недостоен?
Дали съм човек, комуто друг може да прости?
Мога ли да скоча смело напред,
щом толкова много остава зад мен?
Но трябва истината аз да разбера,
да узная има ли у мен троха добрина.
Или пък да се убедя, че завинаги ще остана това -
един неспасяем човек.
Неспасяем ли съм?
Може ли да спасиш неспасяемия?
Неспасяем.
Какво става?
Кое какво? - Аз да не би...
Мисля, че да.
Ти си топъл.
Да, топъл съм!
Какво става?
Сърби.
Сърби ме. Би ли... - Добре.
Точно така. - Да. По-вдясно?
Правят тези пижами като шкурка. - Ще бръкнеш ли отдолу?
Предпочитам да не пипам. - Умолявам те.
Да! Страхотно. - Добре, готово.
Майко мила.
Голям кеф.
Бях забравил какво чудо е да се начешеш. - И аз, да си усещам ръката така...
Благодаря ти.
Защо съм толкова тежък?
От гравитацията. - Вярно.
Боже.
Имаш... - Вътрешна тоалетна.
Може ли? - Позволявам.
Внимателно.
Това е невероятно!
Винаги съм се чудел какво ли е чувството и признавам, никак не съм разочарован!
А какво е балсам?
Това е за... Сложи го на главата си.
Късно е.
Може ли да го правя всеки месец? - Става.
Пази се, Ню Йорк! Този мъж влиза под душа всеки месец!
Дрехите ти са ми възтесни. Ставам за смях.
Не, добре изглеждаш.
Я го виж този!
Сако, панталони, кърпичка в джобчето.
Върни я, ако обичаш. Благодаря.
Вижда ме. Ти ме виждаш.
Виждам те. - Вижда те съвсем ясно.
Ще свикнеш с това, неизбежно е.
Всички ме виждат.
Привет! Вие ме виждате.
Ще се наложи да свикнеш и с това.
Добре ли сте?
Нищо му няма. - Май да.
Изглеждаш смехотворно. - Ти изглеждаш смехотворно.
Не, не. Дейв, изчезвай.
Моля те, вземи се в ръце. - Изглежда нелепо.
Ето я. Ела да поговорим. - О, не, това е тя.
Да го отложим засега.
Не знам какво да й кажа.
Преди се справяше чудесно. Продължавай в онзи дух.
Но тогава беше фантазия, а сега е истинска.
Ще се проваля.
Май направих голям фал. Изобщо не съм готов за това.
Изхабих много вода под душа.
Това ли е ролята ми тук? На хабящия топлата вода.
Виж това! - Какво?
Беше велико.
Да, стегни се. Стига си оплаквал избора си.
Взе правилно решение.
Не му мисли. Дишай дълбоко.
Върви при нея, преди да си тръгне. Послушай ме.
Добре.
Ще ти отвъртя главата. - Ще ида да говоря с нея. Обещавам.
Следващият дух... Бъдещето все е променливо.
Не знам какво точно ще видиш. Но го изслушай, става ли?
Нали ме попита защо съм избрал теб? - Знам защо.
Защото мога да съм положителна промяна за човечеството.
Не. Да. Това беше в началото.
Но после осъзнах, че си неспасяем, също като мен.
И си помислих, че ако мога да променя човек като теб, има надежда и за мен.
Кимбърли?
Здравей. Върнал си се. И си с прилепнал костюм.
Да, твърде прибран е.
Харесва ми. По европейски прилепнал. Добре ти стои.
Да, прилепнал модел. Защото пазарувам дрехите си от Германия.
Сега разбирам.
Извинявай.
Искаш ли да идем някъде или е неуместно?
Няма нужда да отговаряш. - Не, добре, да.
С удоволствие. - Чудесно! Нима?
Да, обичам да ходя "някъде". - И аз така.
Какво?
Какво има? Сърби ли те?
Дай на мен.
Тук ли? - Да.
Добър избор.
Рай на клечка!
Благодаря.
Има заведение "Рай на клечка".
Продават корндог, но все пак...
Нали е храна? - Вкуснотия!
Сидни. - Здрасти, Клинт.
Здрасти, как си?
Весела Коледа. - Весела Коледа.
Здрасти, Стюарт.
Стига де!
Много красиво място.
И какво, ей така реши един ден
да напуснеш работата си?
Заряза всичко и дойде тук?
Всяка година си казвах, че е време за промяна.
Но в крайна сметка все оставах.
А такива решения ни определят, нали?
Да. Май е точно така.
Но тази година направих различен избор.
Често казано, боя се, че беше груба грешка.
Но ако не бях го направил, нямаше да съм тук с теб.
Може ли?
Блещукащи светлинки изпълват града.
Над Манхатън е като вълшебна нощта.
Не мога да гадая какво предстои. Той видимо не бърза.
Но е стиснал дланта ми сякаш му принадлежи.
Леко чалнат и висок, а сърцето му - добро.
Не ми се иска да се влюбвам, боя се всичко да не разруша.
В очите му поглеждам
и прочитам ясен зов да скоча смело презглава.
Защо да не се гмурна тогава? Бездруго отдавна търся ново начало.
Такава е гледката оттук.
Казаха, че тази вечер се очаква сняг. - Сериозно? Струва ми се доста топло.
Хич не е студено.
Дали обилно се потя?
Като рак ли съм червен?
По мое време значеше всичко да я хванеш за ръка.
Мисля, че има искра.
Дали ще излезе нещо истинско?
Дали е възможно и тя да усеща това, което изпитвам и аз?
Чудесна жена е, прекрасен човек.
Защо ли би се хванала с такъв като мен?
И какво се стане, ако след време се разбере,
че съм кретен, без който ще й е по-добре?
Човекът, който съм сега, спокойно може да е копие на онова
чудовище Скрудж от стари времена.
Такава е гледката оттук.
Може би още помня какво е добро.
Толкова ясна е нощта,
че някак виждам мястото си тук сега,
с теб подръка.
Такава е гледката оттук.
Не купувам от Германия всичките си дрехи.
Кой е "за"?
Приема се.
Страхотно.
Тя успя. Вече изглежда като председател. Как само замахва с чукчето!
Набирането на средства от ученици ще бъде под надзора на...
…ще бъде под надзора на независим...
Видяхте ли?
Какво става?
Какво е? Какво пише?
ДОМЪТ НА ТИГРИТЕ
Какво е това?
Чакай, да не би нещо с хлапето?
Заради дребна онлайн помия?
Как можех да знам, че ще направи нещо такова?
Момент. Почакай. Това са сенките на предстоящи неща.
Още не се е случило.
Няма да преобърна живота си заради вас, но това мога лесно да поправя.
Дай само да съкратим тура, става ли?
Не говориш, само посочваш, така ли?
Защо не посочиш изхода? Онова там ли е?
Аз като стар.
Не искам да знам, не искам!
Хайде де.
Да.
Гледал съм филми, наясно съм.
Ето, този е.
КЛИНТ БРИГС
Ето. На 93 г. Хич не е зле. - Открих го.
Да, отскочил е чак до ККП-407. Сигурна съм, че е търсел мен.
Здрасти. Това си ти.
Моля те, помогни ми да се махна оттук. - Само не ми се лепвай. На работа съм.
Знаех си, че ще се привържеш.
Ето го. Насам.
Добре ли си?
Да, пич, виждам.
Ужас, покрусен съм. Свършихме ли, да си вървя?
Какво ти е? - Искаш да говориш?
Трагедия. Виж докъде го докара.
Всичко провали!
Боже, успя.
Така ли звучи?
Заради теб приятелят ми напусна!
Не, нямам пръст в това. Изборът си беше негов. Но му свалям шапка.
И затова ще те сритам.
Възпяха те в коледна песен, копеле.
Върнах се. Пак съм тук. Кое време е?
Четири и 15.
Четири и 15. Слава богу.
Още има време. Къде ми е телефонът?
Май имам умерена или силна форма на болестта на Крон.
Не си болен. Спри да гледаш това.
Изглеждаш скапано.
Знам.
Чакай, ти видя ли бъдещето си?
Това промени ли те? - Не.
Остава една дреболия, която да оправя.
Къде е телефонът ми? - За този ли питаш?
Не й знам номера. Ничий номер не знам.
През 12 преки е. Ще ходим. - Какво има?
Какво видя? - Нищо.
По-добре Рен да не публикува клипа. - Ако го публикува, какво?
Лошо ли ще стане?
Какво видя?
Боже. Тръпката още я има.
Клинт, почакай. - Няма нужда да идваш.
Доста си се нахъсал.
Дали не си се променил?
Не съм. Ще спреш ли да питаш едно и също?
Не бързай толкова!
Майчице. Главата ти ли издрънча така?
Чу се адски силно.
Сигурно е сътресение.
Не. - Така, готово. Само полека.
Забрави ли нещо горе?
Не си ли? Добре.
Не знам.
Бихте ли карали по-бързо? Благодаря.
Какво става? Видял си нещо в бъдещето ли?
Нищо важно. Как върви с Кимбърли?
Кошмар.
Обиколихме Манхатън, разговаряхме, усещаше се близостта.
Дори се целунахме. По устните.
И защо да е кошмарно? Това е прекрасно.
Така беше. Тя е прекрасна. Но не знае кой съм.
Кога ще спреш с тая боза за неспасяемия?
От векове не си ходил по срещи. Натисни тая газ. На живот и смърт е.
Забързай се. - Нямаш грижи.
На живот и смърт ли? Нали не било важно?
Приятен ден, господа!
И ще ми остроумничиш?
Спри! Това вече не значи същото!
Съжалявам.
Извинявай.
Когато ми показваха бъдещето, видях болно дете.
Как му викаха? - Мъничкия Тим.
Не, не. Симпатично хлапе, с патерица.
Дребосъчето Лари. - Мъничкия Тим.
Убеден съм, че беше Лари. - Тим.
В бъдещето видях, че Лари е мъртъв, а вината беше моя.
Трябваха му пари за операция, но бях скръндза.
Мъничкия Тим!
Убил си Мъничкия Тим, ясно?
Микромайкъл. Стив Свръхдребния.
Мамицата му.
Харесвам "мъничък". Тим Трохата.
Чакай. Айзак Грахово зрънце?
Заповядай. Весела Коледа.
Къде е тя?
По дяволите. Рени?
Ето там!
Вуйчо Оуен, как си?
Защо не можеш да се научиш?
Сега ще пусне клипа.
Публикувай го. Ще ти донесе гласове.
Трябва да говоря с Рен.
Чакай, спри. Преди да говориш...
Важно е.
Право в сътресението. Но побързай, тя го пуска!
Не!
Кимбърли, да знаеш какво направи!
Каквото трябваше да направя още в мига, когато каза да изровя гадости за момчето.
Казах на Рен, че решенията й са това, което я изгражда.
Знаеш ли, това важи и за мен.
Онази почтена и честна девойка
и досега е някъде в мен.
Отне ми години, но днес слагам точка.
Напускам и баста. Никаква отсрочка.
Не, Клинт, още помня кое е добро, кое - неприлично.
Защото е пределно ясно...
Кимбърли! Извинявай, че те прекъсвам, страхотна си.
Рен публикува ли видеото?
Не, съжалявам. Сърдиш ли ми се?
Не го ли качи?
Не. - Не го е публикувала.
Защото си добра като майка си.
Не съм по прегръдките.
Много важно! Ела, Кимбърли.
Благодаря ти. Стори голямо добро.
Прегръдки! Ела тук! - Оуен, чакай.
Първо ме чуй, моля те.
Знам, че не го казвам често, и не е нужно да ми отвръщаш.
И аз те обичам.
Това исках да кажа.
Прегърни ме.
Ти победи. Умееш да прегръщаш. Беше забавно.
Какво облекчение.
Приготви се.
Предстои нещо много специално.
Само почакай. Вие няма да го видите.
Много съжалявам! Само той може да вижда. - Ще е страхотно.
Извинете ни за момент.
Страхотно е. Нали? - Чакай. Какво става?
Не знам защо не започва.
Ти се промени.
Трябваше да има песни, голям финал.
Марли! - Казах ти, че не съм се променил.
Марли?
За миг не бях егоист.
Не, не. Щеше да докажеш, че неспасяемите могат да се променят.
Втурна се тук, за да помогнеш на дете.
Каза на брат си, че го обичаш.
Обичам те безумно!
Като го повтаряш, губи...
Защо не започва? Хайде де.
Другата седмица ще се върна на работа и всичко ще е постарому.
Ден-два ще имам угризения, но ще ги превъзмогна.
Бива ме в тази част. Природен талант.
Съжалявам, но направих каквото можах.
Робърто! - Днес не му е ден.
Ще го върна.
После ще си вземем кънки и ще се забавляваме.
Няма да се бавя. - Нали разбра, че напускам?
Къде отиваш?
Трябва да се върна. - Това възможно ли е?
Клинт, остави ме. Не бива да присъстваш.
Какво искаш да кажеш? Почакай!
Какво ще правиш? Луд ли си?
Още е Коледа. Не е късно.
Ще се върна и ще измислим нещо.
И ти ще се промениш.
Хората не се променят. Не го правиш заради мен.
Отново бягаш от живота си.
Ти си тук, човек си.
И си мислех, че с теб ставаме...
Какво? - Ставаме...
Сещаш се.
Братоци? - Да.
Щях да кажа "приятели", но да.
Ако не изпитваш същото...
Не, точно така го усещам.
Не го казах, за да не се стреснеш.
Не се стряскам.
Да, и аз изпитвам същото.
Никога не съм имал брат.
Вече имаш.
И той ти казва да се успокоиш
и да покараш кънки с новата си приятелка.
Тя ме смята за добър. - Може и да си.
Значи хората се променят? - Не знам.
Няма вълшебно хапче за бърза промяна.
Замислял ли си се, че може би е нужно време?
Да се събуждаш всеки ден с мисълта,
че няма да пожелаваш на никого приятен ден.
Хайде.
Недей!
Какво направи?
Не знам.
Виждаш ли? Това имах предвид.
Не, не. Чакайте!
Разбрали сте погрешно.
Не. Не, не, не.
Скочи пред автобус, за да спасиш човек, на когото държиш.
Моето братле.
Братлето ти.
Беше просто рефлекс. Чакай, това ли направих?
Сигурни ли сте?
Това ни е работата, г-н Бригс.
Убедени сме.
Добре, да хапнем чили!
Нужно ли е пак да пеем?
Добре, давайте.
Мислех, че знам какво мотивира хората.
Стигнеш ли до същността им, разбираш, че са егоисти.
Мислех, че когато се наложи,
ще знам какво да правя.
Ще поставя себе си на първо място.
Не го направи. - Май така стана.
Може да си циничен грешник и да виждаш само недостатъците.
Но дори да си се отклонил от пътя, не си загубена кауза.
Можем ли да направим добро?
Да дадем повече от себе си?
Да се постараем повече от вчера.
Нужна е малко доброта.
И старание от твоя страна.
Възползвай се от всяка възможност да бъдеш по-добър човек.
Направи добро.
Прекарвам всяка Коледа в размисли за доброто и злото.
Мислех, че промяната е еднопосочна.
Че ще стане за една нощ.
Но разбра, че не е така.
Границата между доброто и злото не е особено ясна.
И всички ние сме нещо по средата.
Случва се всекидневно.
Правим две крачки напред. - И една назад.
Но ако се опитваш да постъпваш правилно, значи си на прав път.
Опитай се да направиш добро, да дадеш повечко от себе си.
Постарай се повече от вчера.
Постарай се.
Нужна е малко доброта и да дадеш всичко от себе си.
Възползвай се от всяка възможност да помогнеш на ближния.
Направи добро.
Може би няма вълшебна пръчица,
може би няма магическо копче.
Има дни за добри дела.
Има дни за добри дела, но има и дни за грешки.
Можеш да променяш света към добро ежедневно.
С всяка крачка, която правиш.
Направи добро.
Дай повече от себе си.
Постарай се повече от вчера.
Направи добро на света.
Нужна е малко доброта.
И да дадеш всичко от себе си.
Възползвай се от всяка възможност да помогнеш на ближния.
Независимо дали е Коледа...
Или случаен ден през май.
Достатъчно е да си кажеш:
"Направих, каквото можах".
Колкото и да е малко, е достатъчно.
И малко стига.
Направи добро!
Направи добро, дай повече от себе си.
Има дни за добри дела.
Направи добро.
Мъничкия Тим! - Благодаря.
Клинт.
Клинт!
Мамка му, как боли.
Какво става?
Свърши ли?
Прозвуча като голям финал.
Не. Чакай.
Не може да бъде.
Защо никой не помръдва?
Направете сърдечен масаж. Защо не мърдат?
Мисля, че е твърде късно.
Не съм сигурен дали има какво да спасяваме.
Но нали пеехме и танцувахме
Станахме братоци.
Разбирам, наистина.
Но саможертвата ти ще е напразна, ако няма последици.
Добре, разбирам. Но този финал е гаден.
Това не е краят, Клинт.
Гордея се с теб.
Спокойно. Не се страхувай.
Чакай малко.
Чакайте. - Върви към светлината.
Не! Един момент. - Върви при сестра си.
Хрумна ми нещо. - Приключваме.
Хрумна ми нещо различно. Чуй ме.
НАСТОЯЩЕ
Благодаря.
Марджи да уреди среща с "Етика", за да обсъдим проблема с премиера.
Искам нови улики до края на деня.
Разбрано, капитане. - Действаме.
Шефе! Искаш ли да хапнеш тако?
Да, благодаря, приятел. - За нищо.
Клинт, какво е това?
Кой е новият субект? - Всички.
Не четеш ли съобщенията ми? Бизнесът се разширява.
Духът на миналия Рамазан. И на бъдещата Ханука.
Обхващаме всичко. Ще ти хареса. - Не ни достига персонал.
Организирал съм среща за програмата за самопомощ.
Ще се радвам да дойдеш.
Добре. - Чудесно.
Ще намина. - Очаквам те.
Радвам се да те видя, како. - Здравей, Клинт.
По какво работиш?
Изнервих се с това досие. Не намирам улика, за която да се хванем.
Да погледна ли? - Ако обичаш.
Това не е извинение да се прибереш късно.
Засегна ме.
Ще си дойда рано.
Не, не. Ти си дух. Действаме.
Ким, къщата е страхотна.
Клинт, знаеш, че не те виждам.
Все забравям. Извинявай.
Здравей.
Радвам се да те видя. - И аз - теб.
Влизай. Той е на двора с децата.
Готово ли е? - Още не.
Няма да стане, ако не спра да изпускам винтовете в тревата!
Рони, остави го! Роналд Дж. Фишман Прат, остави го!
Това е лошо. - Извинявайте, деца. Не исках да викам.
Хайде, елате! - Чичо Клинт!
Елате при мен!
Не им омръзва. Здравей.
Още си изпускам нервите.
Нормално е. Не се обадих.
Имам проблем с този файл.
Би ли погледнал? - Да, разбира се.
Наистина ли? Благодаря. - За нищо.
Рони! Тоалетната е вътре!
Видя ли, че Рени ще учи в "Станфорд"?
Да.
Оуен ми писа веднага. Гордея се с нея.
Казах ти. Този субект е костелив орех, а?
Да, но виж тук.
Виждаш ли това малко отклонение в графиката й?
Пеперуди. - Била е влюбена.
Не! Стига бе.
Кога? В кого? Търсихме навсякъде! - Тук не сте.
Била е на 20 г. Трябва да разберем в кой.
В "кого"?
Да, "в кого".
Да, звучи грамотно. - В кого.
Разбира се.
Чувам го. - И аз.
Реприз ли е? - Да, реприза.
Реприза? - Реприз.
Или реприз.
Цяла година чакаш деня.
И когато той настъпи...
Хващаш негодника и се опитваш да го промениш.
Показваш му живота му и се надяваш на успех.
И когато всичко мине гладко...
Коледата се превръща в купон.
Кученце!
Ума ни владее на доброто светлината,
от яйчния ликьор по-силно замайва тя главата.
Мъртъвци сме, вярно е това, но и ние храним коледна мечта.
На коледната сутрин възбудата витае.
По-сладка и от мед е тази омая.
Вълшебен миг, когато... - ...да си весел, е по-ценно от злато.
Човечеството променяме ние.
Посяваме семето, радост в плода се крие.
И ето - с човек по-малко са лошите.
Превръщаме света в по-мило място.
Киселите съседи поставяме натясно.
На своите роли верни докрай, променяме бавно, но сигурно, знай.
За да владее коледният дух света след Бъдни вечер на сутринта.
Чакаме с нетърпение коледната сутрин.
Душата ми лети като сноумобил.
Спасяваме субекти от беди. - Ние сме коледна песен.
Съвършената хармония.
Ако сме превъзбудени от радост,
това е, защото сме страхотни духове.
Правим голяма услуга на света.
Това е нашият живот след смъртта.
Някои от тях танцуват неприлично, ако се загледаш.
Забелязах. - Затова трий историята в браузъра.
Коледното настроение започва едва сега.
Приятен ден!
В ПАМЕТ НА МАЙКЪЛ ГАГНЪН
Ще чуете ли песента до края?
Всеки ден се будя и ума ми изпълва една-едничка мечта.
Имам друга среща и вече закъснявам.
С малко камъче да преобърна голямата кола.
И да наблюдавам ефекта от това.
Изпълняваме наредби, спазваме правила.
Но нима е повод за гордост това?
С кофички пълним басейн за деца,
а има океани с приливна вълна.
Ако искаш промяна, впрегни на вълната мощта,
само така ще промениш света.
С игра по правилата не става това.
Човечеството чака спасителна ръка.
А как ще обърнем посоката на вълната,
ако се боим да нагазим във водата?
Не се ли намокрим, не надскочим ли страха,
няма да усетим тази вълна.
Искаш ли да направиш промяна?
Мисля, че искаш, искаш.
Помисли за последиците.
Представи си възможностите.
Ако изберем един човек, после ще станат двама, и четири.
Четиримата ще станат осмина...
Промяна, промяна.
Скоро спасените ще станат хиляди.
Виждате ли как се умножават?
Промяна, промяна.
После ще станат милион и милиарди, няма да имат край.
И промяната ще обземе бързо света.
Ще застигне и други планети тя. - И извънземните.
Със замаха на един човек се отприщва мощна вълна и приижда.
Искаш ли да направиш промяна?
Промяна, промяна.
Искаме да направим промяна,
да променим посоката на вълната.
Време е за работа да се захванем, затова сме тук.
Това се нарича "смелост".
Нужно е повече от пръски вода.
Престраши се на крачка, направи промяна, кураж голям събери.
Ако плъзгаме се само по водата, няма да стигнем до вълната.
Искаш ли да направиш промяна?
Можем ли да спасим неспасяемия? - Подлежи ли на спасение?
Ще рискуваме ли, за да намерим начин?
Можем ли да постигнем невъзможното? - Наистина ли е невъзможно?
Не може да се каже.
Но ми се ще да вярвам, че и в най-лошите от нас
се крие щипка доброта.
Доброта.
Сигурен съм, че можем да направим чудо.
Ако намерим кураж. - Стиска ли ни?
На мен - да! - Да, имаме кураж.
Ако искаме да направим промяна,
трябва да вдигнем огромна вълна.
После по-голяма крачка ще направим - ще поискаме прошка.
Трябва да спасим човечеството.
С малко не се примирявай,
защото без усилия, няма да има промяна.
Дай всичко от себе си, защото само така
ще създадем голяма вълна.
Г-н Рей Мадисън,
асансьорите са в края на коридора, имате карта за тях.
Не се обръщайте, гледайте в мен.
Има проблем, който веднага ще реша. Не гледайте вляво.
Ще убия човек във фоайето.
Не, не.
Превод на субтитрите Анна Делчева