Ні, ні.
Ні, Треворе. Сумку треба класти далі.
Щоб усе помістилося. Відійди. Дякую.
Так, що в нас тут?
Ці треба посунути, щоб вони не билися.
Тепер посунемо... Агов?
Мене замкнули. Боже мій.
Ледь не забув. Ми завтра граємо з «Евертоном».
-Так. -Це не місто.
-Це команда з Ліверпуля, -Як «Бітлз»!
Якщо побачиш Джона, Пола, Джорджа чи Рінґо, сфотографуєшся з ними?
Обов'язково.
Мені треба працювати.
Добре. І з тобою хоче поговорити мама. Зачекай.
-Люблю тебе, синку. -А я тебе.
Він не знає, що Джон і Джордж мертві?
Що?
Винен Кіт Річардс.
Привіт, Теде.
-Привіт. Як життя? -Добре.
Як робота? Усе гаразд?
Так. Вибач. Я знаю, це нелегко, але папери, які надіслав юрист...
Знаю.
Вони в мене тут.
Я їх продивлюся, підпишу й надішлю тобі. Обіцяю.
Дякую. І удачі тобі завтра. Ми будемо дивитися.
Добре.
КВІТИ «БЛУМІНҐ БРИЛІАНТ» З РІЧНИЦЕЮ, РЕБЕККО!
ОТРИМАЙТЕ ЗНИЖКУ 20 %
-Дівоча поїздка. -Ліверпуль, ми їдемо.
Скажу одразу:
мені дуже приємно, що ви мене запросили.
Та годі тобі.
Але ж ми обидві без пари. Як на мене, ви дуже приваблива.
Якби я захотіла бути з жінкою,
вибрала б вас.
Ні. Кілі, ти помиляєшся.
Раніше помилялася. А тоді подумала: «Кілі,
випусти трохи пари і проведи чудову ніч з новою подругою».
Я жартую.
Боже мій.
Я думала, ти серйозно. Уявляєш?
Уявляю.
Здається, на нашому рейсі нова пасажирка.
Кілі займе твоє місце у літаку, Гіґґінз.
Вибач.
Схожу в туалет до вильоту.
Побачимося внизу, Ребекко.
Не страшно. Люблю витівки команди в автобусі.
Ні. На ці вихідні залишишся тут.
Робитимеш неважливі справи.
Джентльмени, хто готовий показати «Евертону», на що ми здатні?
Дякую, Дані.
Боже мій. Чого всі такі смутні?
Що сталося? Бейонсе вигнала Jay-Z?
Ні, нічого такого.
Слава богу. Щойно я це сказав, одразу засмутився.
То що ж тут сталося?
Серйозно, хлопці. Розкажіть, що за біда.
У нас усе гаразд.
-У мене все добре. -Так.
У нас гівняний настрій, бо ми ніколи не перемагали «Евертон»,
і це страшенно неприємно!
Та годі, хлопці.
Коли ви востаннє перемогли «Евертон»?
-Шістдесят років тому. -Господи.
Ого. Це було дуже давно.
То он що сталося.
І очевидно, що ми смутні через розрив дупи в О'Браяна.
Верхньої частини стегна, тренере.
У тебе розрив дупи, синку. Нема чого соромитися. Таке буває.
Спортсмени часто рвуть дупи. Ти не один такий.
Тренере, ти скільки разів рвав дупу?
-Тричі. -Тричі.
Дупа – чудовий м'яз. Богом клянуся, твоя дупа заживе.
Але є добра новина: О'Браян порвав дупу,
і на позиції воротаря його замінить мій друг з Монреаля.
-Привітайте Зорро. -Вимовляється «Зоро».
-Вибач, Зорро. -«Зоро».
Не розумію, де помилка.
Джентльмени, ми не маємо кришталевої кулі
й не знаємо, що буде завтра.
Тому ми й граємо.
Тож скажіть це! «Ричмонд» на три! Раз, два, три!
-Ричмонд! -Усе, ходімо.
-Привіт, тренере. -Привіт, хлопці. Що вам?
Відколи Джеймі Тарт повернувся в «Ман-Сіті»,
у вас один програш, одна нічия, ні разу не забили гол.
-Так. -Хочу спитати,
чи не лякає вас пониження.
Ллойде, дозволь спитати, про яке пониження йдеться.
Що тебе цікавить, Маркусе?
Хотів спитати, що ви думаєте про від'їзд Джеймі Тарта.
Так.
Якщо чесно, я трохи засмучений.
Думаю, найкраще в роботі тренера –
зв'язок з гравцями.
Цю втрату мені пережити важче, і я пам'ятатиму про неї довше,
ніж про будь-яку невдачу в грі.
Так. Побачимося в Ліверпулі.
Так.
Хто останній, той яйце по-шотландськи!
Що?
Ось де він.
-Радий тебе бачити, друже. -Їдемо.
ТЕД ЛАССО
Це президентський люкс. Надіюся, вас усе влаштовує.
Показати, що є в номері?
Ні, дякуємо.
Ми з подругою хочемо трахнутися й помитися,
перш ніж піти гуляти.
Вітаємо в Ліверпулі.
Що? Чайові він витратив би за хвилину.
А ця фантазія буде з ним усе життя.
Ні, річ не в тобі. Просто... Чорт.
Сьогодні в нас з Рупертом річниця шлюбу. І...
-Уперше я сама. -Усе добре.
Дякую.
Які довгі обійми.
Нагадую: готельні меблі мають бути в номерах,
а не в коридорі чи в басейні.
Також не можна забирати їх додому чи в інші готелі.
Через годину в нас командна вечеря.
Після цього подивимося кіно або влаштуємо битву подушками.
Що обираєте?
Кіно.
Добре. Але якщо колись оберете битву подушками,
фільмів разом більше не буде.
-Це вам, тренере. -Дякую.
-А це вам. -Дякую.
Номер 5150. Нарешті.
Семмі Гаґар, найкращий вокаліст за всю історію Van Halen.
-Після Девіда Лі Рота. -Дякую.
-Тренере, у якому ти номері? -5148.
-Привіт. -Привіт, сусідо.
Алло. Ми досі не отримали шампанське, яке я замовила. Дякую.
Добре питання. Хвилинку.
Попросити консьєржа забронювати нам десь столик?
У «Стейкхаусі Шиплі» незрівнянна кухня й атмосфера.
Справді? Добре, я люблю стейк.
Так. Будь ласка, столик у стейкхаусі для двох.
На 20:00 підійде?
Цей бізнес-центр працює цілодобово.
Гаразд.
До чого тут бізнес-центр?
Гості також мають доступ до нашого сучасного спортзалу
з найновішим обладнанням.
Таким, як гирі!
Боже мій.
У Ліверпулі є чим зайнятися ввечері.
Тут багато пабів, клубів і чудових азіатських караоке.
Навіть не пам'ятаю, коли я тут знялася.
-А якщо любите мистецтво... -Добре, годі.
Вихідні закінчуються.
Коли принесуть шампанське, ми вип'ємо, добре повечеряємо
і забудемо минуле.
-Добре? -Просто чудово.
Про вовка помовка.
Привіт, Смердючко.
Все одно живеш у великому номері, хоча старий сивояй уже не платить.
От і добре. До біса Руперта!
А це хто така? Твоя коханка? Вона з Росії?
-Ти з Росії. -По-перше, ти гарна. По-друге, хто ти?
Знайомся – Фло Коллінз, моя подруга з дитинства.
Геніальний дитячий психолог і горда, віднедавна самотня
мама чудової 12-річної дівчинки Нори, моєї хрещениці.
Ого.
З обома я не спілкувалася вже шість років.
Боже, Смердючко.
Нагадаєш, щоб я тебе запросила на свій похорон.
Привіт. Я Фло. Можеш називати мене «Нахаба». Я не проти.
Ти чула про розлучення?
Так. Я зустріла Деррена на вечірці. Він сказав, одразу як почав залицятися.
Нічого нового. Але дивно, що він поділився цією інформацією.
Так. Що плануєте на сьогодні?
Мені переодягтися в халат?
Погляньте, що в мене є.
Украла з візка обслуги номерів.
Ти дивовижна!
До речі, я Кілі.
Я знаю, хто ти, кицю.
Мій колишній мастурбував на тебе, як маніяк.
Я геть «ку-ку», коли думаю, що ми їх завтра можемо перемогти?
-Ні, ми в одній категорії. -Саме так.
А ти, Нейте? Думаєш, вони можуть перемогти?
Думаю, що вони здатні на все.
Бачиш, про це я й кажу.
Нейте, що б ти сказав хлопцям на моєму місці?
О ні, я б не...
Я просто хочу почути твою думку. Розумієш?
-Так. -І ти її маєш?
-Так. -Вона крутиться у тебе в голові.
-То скажи. -Ні.
Чому? Чого ти боїшся?
Що вам моя думка не сподобається.
Ви мене звільните.
Я повернуся до батьків, які мене соромитимуться.
Удома всі про це дізнаються й насміхатимуться з мене.
Вибачте.
Він хоча б не затинався.
МІШЕЛЬ ЛАССО
ВИБАЧ, ЩО ТУРБУЮ. ПРОДИВИВСЯ ПАПЕРИ? ЦЬОМ
Мені треба дещо владнати. Побачимося вранці, добре?
Зроби мені ласку. Наглянь за хлопцями,
бо на 74-й хвилині усі в кімнаті розплачуться.
І я теж.
І я нічого не підготувала.
Не найкраща ідея для дружки, особливо якщо бар безплатний.
Вона була зіркою тих вихідних.
-У Елтона Джона на мене встав. -Що?
-Брешеш. -Не брешу!
Він кілька разів це заперечив.
Це її слово проти мого.
Принести вам ще пляшку? Може, десерт?
Моя гаряча й дуже самотня подруга
хотіла б на десерт чогось великого.
Якщо ви не проти.
Підійду за кілька хвилин.
Дякую. Вибачте.
Невже ти це сказала.
Цить. Ти це любиш.
Я піду покурю. Смердючко?
Я вже не курю.
Але вогонь у тобі не згас.
Я не знаю. Просто...
Спробуйте змити ще раз, пустити більше води? Дякую.
Чим можу допомогти?
Хотів спитати, чи є у вас факс.
Факс?
Добре питання. Зачекайте хвилинку,
я спитаю в колеги.
Факс? Ви посилаєте щось у 1997 рік?
Так, записку собі з порадою купити акції Apple.
Слушна думка.
Напишете мені вбити Дж. К. Ролінґ і самій видати «Гаррі Поттера»?
Можна. Але напишу не «вбити», а «розібратися»,
щоб не лишати слідів.
-До речі, я Тед. -Нахаба.
Нахаба? Як смурф?
Смурфа на ім'я Нахаба немає.
А жаль.
На нахабного смурфа було б весело подивитися.
Добре, я передам. Розкажіть, як пройдуть випробування.
У готелі факсу більше немає.
Але консьєрж знайшов факс
у салоні засмаги в Крокстеті, за 13 км звідси.
Дякую, не треба.
Звернуся до манікюрші, яка має поштових голубів.
-Але дякую. -Так.
Радий знайомству.
Я можу вам допомогти?
Я збиралася піти покурити,
щоб подруга тимчасом оплатила вечерю.
Потім зустріла детектива Магнума й вирішила пофліртувати.
-Бачите, що буває. -Ну, удачі вам.
Здається, я все зіпсувала.
Я звільнюся через півгодини, якщо хочете...
Авжеж ні, нащо це вам?
Ти можеш стати, ким захочеш.
Супермен.
Я щойно зустріла ковбоя з реклами «Мальборо» у...
-Де Смердючка? Покинула тебе? -Ні, пішла в туалет.
А чому вона Смердючка?
Пам'ятаю, як вона переїхала в наше місто.
Вона була вища за мене, мала більші цицьки.
Її батьки були багаті. І в сьомому класі
я всім розповіла, що її прізвисько «Смердючка».
Геніально.
За спогади, які нас зв'язують.
За Ребекку.
Так, але це не Ребекка.
Тобто?
Ні, справжня Ребекка дурна.
Вона сильна, але не холодна.
-Чула, як вона співає? -Ні.
Гарний голос.
Вони з Норою годинами співали крізь двері.
Сніговик на нас чекає...
-Хто така Нора? -Моя дочка.
О, так.
Якщо тобі подобається ця жінка, Ребекку ти полюбиш.
-Готові? -А заплатити?
-Дякую, міс Велтон. -Так.
Прикинешся, що хочеш заплатити?
Так. Це гарна забава. Підігруй.
Ну ти й коза! Я сама хотіла заплатити!
-Уже виймала карту. -Як ти могла заплатити сама!
-Ми хотіли платити порівну. -Я цього шість років чекала...
ЗАЯВА ПРО РОЗІРВАННЯ ШЛЮБУ
МІШЕЛЬ ЛАССО ТЕОДОР ЛАССО
ЦЕ БРАЯН СВОНСОН. АДВОКАТ МІШЕЛЬ.
МОЖЕТЕ ВИСЛАТИ ФОТО ДОКУМЕНТІВ.
-Що ти в біса робиш? -Вибачте. Я просто...
Що?
-Що це? -Мої думки про команду.
Іди собі, Нейтане. Пора спати.
-Іди! Забирайся! -Вибачте.
У Ліверпулі є чим зайнятися ввечері.
Тут багато пабів, клубів і чудових азіатських караоке!
А якщо ви любите мистецтво або хочете вразити кохану людину,
у Ліверпулі багато музеїв і галерей.
Вітаємо в Ґудісон-Парк. Це Арло Вайт і Кріс Пауелл.
Я приніс закуски!
Не з'їдайте все в першому таймі. Уперед, «Ричмонд»!
«Евертон» на восьмому місці приймає в себе ФК «Ричмонд»,
який на 18-му і під загрозою пониження.
Коли «Ричмонд» переміг тут востаннє,
хіт-паради очолювала пісня Елвіса Преслі «It's Now or Never».
Сьогодні це стосується й команди Теда Лассо.
-Нейте, можна тебе? -Так.
Усе гаразд?
Я хочу вибачитися за вчорашнє. Я накричав на тебе без причини,
мені дуже прикро, надіюся, ти пробачиш.
Так, авжеж.
Дякую. І ще я прочитав твої ідеї.
-Так. -Вони чудові.
І я з усіма згоден.
Але я не можу їм цього сказати.
-Вони мусять це почути. -Я згоден.
Тому скажеш ти.
Ви п'яні?
Ти зачитаєш їм це замість промови перед грою.
-Не знаю. -Буде весело.
Ні. Ні.
Боже мій.
Увага, хлопці.
Останнім часом ви чули багато моєї балаканини.
Тому я попросив Великого Нейта записати кілька думок
про вас і сьогоднішній матч.
Слухайте уважно.
-Тобі слово, Нейте. -Так.
-Давай, Нейте. -Ти зможеш.
-Ти зможеш, Нейте. Усе добре. -Дякую. Починаймо.
Айзеку.
Так, так. Читай, брате.
Так.
Останнім часом я бачу...
що ти граєш як дурний боягуз.
Ого.
Що ти мені сказав?
Ти стараєшся виглядати круто, а не бути крутим.
Можна залякувати не фізичною силою.
Вибач за ці слова.
-Семе. -О ні.
Тебе постійно обігрують на флангах,
би ти нерішучий.
Ти постійно сумніваєшся.
Єдиний інший африканець у полоні власних думок –
це Нельсон Мандела.
Ти чув?
Думаєш, це смішно, Коліне? Ти з твоїми дурними фінтами.
Ти робиш інтимну епіляцію?
Що?
Що незрозуміло? Робиш інтимну епіляцію? Так чи ні?
Ні.
Тоді чому ти намагаєшся грати як бразилець?
Так.
Це що таке було?
-Рохас. -Свари мене, аміґо.
Гаразд. Кажеш, футбол – це життя?
Футбол – це життя.
Тоді твоя оборона – смерть.
Ти втрачаєш м'яч частіше, ніж Керрі Бредшоу – коханців.
«Секс і місто».
-Так. -Суворо, але справедливо.
Так. Рою.
Давай. Кажи, що хотів.
Добре.
Не читай.
Скажи мені в обличчя.
Великий Рой Кент.
Ти вже старий.
І повільний. І неуважний.
Але ти став тим, ким є, не завдяки швидкості чи розуму.
А завдяки гніву. Це твоя суперсила.
Тому ти й став одним з найкращих півзахисників за історію ліги.
Але в цьому сезоні я не бачив на полі гніву.
Раніше ти бігав, ніби був злий на траву.
Ти бив м'яч так, ніби побачив, що він трахає твою дружину.
Більше цього гніву під час гри не видно.
Але він ще в тобі є.
Я боюся того, що він з тобою зробить, якщо триматимеш його в собі.
Покажемо цим виродкам.
Бачиш? Я ж казав: буде весело.
Сталося неможливе. «Ричмонд» виграв у «Евертона» 1-0.
-Так, Теде! Так! -Завдяки рідкісному голу від Роя Кента.
Кент сьогодні чудово грав. Він був як одержимий.
Так!
Саме так, і ми це знаємо. Ми «Ричмонд» назавжди.
Ми Ричмонд назавжди. Ми...
Боже мій!
Обійми нас, Нейте. Так.
-Теде! -Так!
-Поздоровляю. -Дякую, бос.
Хочу познайомити вас з...
-Нахаба Смурф! -Ковбой Мальборо! Господи.
Саме так, і ми це знаємо.
-Не знав, що ти тут. -Сюрприз!
На цих вихідних я багато про тебе думав.
Та невже? Чому?
Бо бачу тебе і твою дурну зачіску щоразу, як вмикаю телевізор.
Гей! Послухайте!
Сьогодні увечері ніхто не повернеться в готель.
Бо ми зробили те, чого від нас ніхто не чекав, зокрема й ми самі!
Тому ми йдемо святкувати
і нагадаємо цьому місту, чого ми варті!
Рою! Куди ми підемо?
Кілі?
У Ліверпулі є чим зайнятися ввечері.
Тут багато пабів, клубів і чудових азіатських...
-Я кажу: мабуть -Кажу: мабуть
Ти мене врятуєш
Врятуєш
І врешті-решт
Ти моя неприступна стіна
Я піду покурю.
-Можна, я з тобою? -Ходімо.
Дякую, ФК «Ричмонд»!
То хто такий цей Ковбой Мальборо?
Бо я хочу схопити його за вуха
і покататися на його вусиках.
-Я така рада тебе бачити, Нахабо. -Я теж, Смердючко.
Знаєш, сьогодні моя...
Авжеж знаю. Тому й приїхала.
Мені так прикро.
Прикро, що давно не бачила тебе й Нору.
Справді.
Дякую за ці слова.
Цей чоловік зробив мені так боляче.
Ні.
Руперт – жахливий чоловік, що тримав тебе у вежі зі слонової кістки.
Але ти крок за кроком сама з неї вибралася.
Це ти не приходила додому, не дзвонила.
Через тебе шестирічна дівчина замислилася, що вона робить не так.
Я завжди захищатиму тебе,
але ти мусиш визнати свою провину.
Ти маєш рацію.
Авжеж. Я завжди маю рацію.
Не завжди. Частіше ти поводишся як коза.
Ось ви де. Чорт забирай. Я думала, ви мене покинули.
-Ні! -Якби ж то!
Боже, я досі й не знала, що боюся бути покинутою.
Ходімо, Ребекко. Далі твоя пісня.
-Що? -Так?
Я не замовляла пісню.
Мабуть, хтось зробив це замість тебе.
Хто б це міг бути?
Бачиш? Ти коза.
Ми тонемо в поганому романі
Я хочу мати з тобою поганий роман
Так, хто наступний?
Я.
Твоя черга, Ребекко. Іди сюди.
Дякую. О боже.
Я навіть не знаю, яку пісню співатиму.
Але хочу присвятити її найкращій подрузі для будь-якої дівчини.
Це я! Вона говорить про мене!
Також присвячую її моїй хрещениці Норі.
Я тебе люблю.
Цей білий сніг Дику гору обліг
Навіть сліду тут нема
Безлюдне неначе царство А царюю я сама
І завиває вітер, хуґа в серці зла
Втримати в собі силу не змогла
То схаменись, то доведи – Ти хороша, і буде так завжди
Сховай свій дар в душі на дно
Вже все одно
На волю шугне воно
Я здалася вже давно
Хай женуть, хай цураються
Хай кругом зима
Та холоду я не лякаюся
На відстані всі речі
Малесенькі немов
-Теде. -Тату?
Теде?
Теде.
Усе гаразд.
Дихайте.
Не можу. Не знаю, що зі мною. Вибачте.
Усе добре. У вас напад паніки. Просто дихайте.
Я божеволію?
Не більше, ніж усі інші.
Усе добре. З вами все гаразд.
Отак. Заспокойтеся.
Отак.
Добре.
Думаю, мені треба йти спати.
Повернутися в готель і відпочити.
Провести вас?
Візьмете мою машину?
Ні, не треба. Але дякую.
-Гаразд. -Добре.
Зробіть мені послугу. Скажіть Берду, що я повернувся в готель.
Авжеж. Бережіть себе.
-Так. Дякую. -Добре.
Гаразд.
-Вибачте. Дозвольте пройти п'яному. -Так.
Дівчата. Мабуть, треба повести хлопців у паб.
Я дуже втомилася, Нахабо. Вибач.
Мабуть, я теж уже піду спати.
То я сама гулятиму з 18-ма гарними хлопцями?
Як тобі важко.
-Що ж. Тоді до зустрічі. -Бувай. Люблю тебе.
Аміґос, я не можу знайти свою гавайську сорочку.
-Він такий п'яний. -Вона тобі не потрібна.
Підвезти тебе до готелю?
Ні, мабуть, я прогуляюся.
Але якщо хочеш, я поїду з тобою.
-Не треба. Справді. -Так?
Крім того, це було вчора.
-Ти марнуєш цінний час. -Так. Я вже йду.
Це мій номер.
Я в апартаментах з Ребеккою. Хоча ми в різних кімнатах.
На добраніч.
ТЕД ЛАССО – ВИ ДОБРА. НЕ ЛИШЕ СЬОГОДНІ.
А ВЕСЬ ЦЕЙ ЧАС. ЦЕ ЩОСЬ НЕБУВАЛЕ.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк