«ПОХОДЖЕННЯ» СВІЖЕ М'ЯСО
КОНДИТЕРСЬКА
ВІДЧИНЕНО
Вперед!
«СМАК АФІН»
Ох і кава. Міцна.
Але смачна.
Я щось тобі принесла.
Люблю подарунки.
Що це?
«Чуття і чуттєвість». Люблю цю книжку.
Хоча фільм кращий.
Чекай, це що, перше видання?
- Так. З автографом. - Ні.
«Кілі, ти молодчина! Джейн Остін».
Ти зіпсувала безцінний артефакт, лише щоб мене розсмішити?
По-перше, не безцінний, а дуже дорогий.
По-друге, я дуже ревнива й не хочу, щоб ти комусь це передарувала.
І по-третє, це не я. Це все вона.
І вона хоче, щоб ти була молодчиною, тож будь молодчиною.
Я буду. От побачиш.
Іди сюди. Дякую.
Нема за що.
«ОЛА»
Привіт, Сінді. Як справи?
Як ти, брате? Усе гаразд?
- Доброго ранку, Фарідо. - Доброго ранку, Семе.
Хочу попросити тебе про послугу.
У нас є вільний столик у п'ятницю?
Ти серйозно? Нема.
Усе заброньовано на кілька місяців наперед. Доводиться брехати.
До нас приїжджає особливий гість. Потрібен столик на одного.
Я все зроблю.
Ти найкраща.
- Дякую. - До біса!
Перепрошую.
- У вас усе гаразд? - Не знаю.
- У вас усе гаразд? - Так, шеф!
- Усе добре. - А з ким ти розмовляла?
- З Бріндою Баро. - Вона тут?
Ні, довбню.
Пливе судно з біженцями,
а міністерка внутрішніх справ хоче відіслати їх назад.
- Чому вона це робить? - Бо вона чортиця.
- Так? - Так, шеф.
Слухайте. Брінда Баро погана,
але, Сімі, не можна зранку так злитися.
Почни знову пити каву вранці. Це краще для серця.
Чому ти тут?
У тебе фотосесія про хобі футболістів
чи що?
Ні, просто зайшов перевірити, чи все гаразд.
Усе чудово.
А що з ложками?
Вони розсортовані.
Семюеле, якщо страви смачні, а вони смачні, то ніхто не дивиться на ложки.
- Правильно? - Так, шеф!
Знаєш, просто... На вихідні до мене приїжджає батько.
Тому... Чорт забирай. Я... Я хочу, щоб усе було ідеально.
Він летить аж з Нігерії.
Якщо ця сучка його пустить.
БАРО КАЖЕ «НІ» МІНІСТР НЕ ПУСКАЄ БІЖЕНЦІВ
ТЕД ЛАССО
Слухайте уважно, хлопці.
Зараз Рой влаштує нам повну темряву,
а тренер Берд проллє трохи світла. Тренере.
На Кубку світу 1974 року
маленька країна Нідерланди з'явилася нізвідки
і пройшла аж у фінал,
де грала з фаворитом, командою Німеччини, на їхньому стадіоні.
Німці ще не торкнулися м'яча, а хіпі-нідерландці забили гол.
Так, але Нідерланди програли.
Правильно. Зате вони завоювали серця фанатів усього світу
стилем гри - не побоюся цього слова, філософією - з назвою Тотальний футбол.
Яка, так вийшло, наснилася тренерові
тиждень тому через галюцинації від соусу барбекю.
Це правда, але йдеться не про мене. Продовжуй.
Найкращим гравцем команди
і хрещеним батьком тотального футболу був цей чувак.
Хтось скаже, хто це?
Тім Робінсон з «I Think You Should Leave».
Ні. Це легенда нідерландського футболу Йоган Кройф.
Вимовляється «Крайф».
Перепрошую. Тотальним футболом
- Йоган Крайф... - Правильно.
...заробив своєму невеликому клубу «Аякс» три єврокубки поспіль.
Потім він став тренером «Аяксу»,
а згодом приніс тотальний футбол у «Барселону»,
яка здобула чотири поспіль кубки чемпіонату Іспанії.
Центральною ланкою цієї команди був працьовитий
і геніальний півзахисник Жузеп Ґвардіола.
Відомий як Пеп.
Ого, скільки волосся.
Може, бог його забрав,
щоб урівноважити успіх.
Пеп теж став тренером і розробив власну версію тотального футболу,
яку передав «Барселоні» і «Баварії Мюнхен»,
а згодом нашому великому білому киту «Манчестер-Сіті».
Де він недовго тренував талановитого молодого гравця...
доки той тупенький не пішов зніматися в реаліті-шоу.
Мене надурили!
Тотальний футбол - це постійний рух. Гравці змінюють позиції.
Захисники можуть грати в нападі. Нападникам довіряють захист.
Головне - ризикувати й підтримувати вибір один одного.
Це як ваш друг вийде з зони комфорту й надіне щось нове,
а ви не проігноруєте, а зробите йому комплімент.
Гарний капелюх, Еш.
Так.
- Дуже гарно. - Підкреслює його обличчя.
Саме так. У тотальному футболі треба забути про минулий досвід
і довіряти інтуїції.
Це джаз. Це «Мотаун». Це Мемет. Це Пінтер. Це Ейнштейн.
Це кава Keurig. Це Леді Ґаґа.
Це моя мама, яка з гордістю кладе вібратор на тумбочку!
Це відкидання обмежень, нав'язуваних суспільством і вами!
Ми знаємо, що футбол - це життя.
Але прекрасне життя...
ФУТБОЛ - ЦЕ ЖИТТЯ
...це тотальний футбол.
Добре. Просто чудово.
Оплески тренеру.
Хлопці, ми познайомили вас
з історією тотального футболу,
бо саме в нього ми віднині гратимемо.
Що? Ні, ні. Що?
Змініть похмурі обличчя на усміхнені, бо ми це зробимо.
Ми потренуємося й через кілька місяців
вийдемо з тотальним футболом на довбане поле.
Ні, так зіграємо в цю суботу проти «Арсеналу».
- Ні, це безумство. - Усе буде гаразд.
Заткніть свої дупи!
Заціптеся! Ходімо.
Ні. Заспокойтеся. Усе буде гаразд. Не хочу чути.
- Ходімо! - Я вас чую!
Заткніться. Заткніть свої дупи.
Айзеку, будь капітаном. Заткни ці дупи.
Нічого не хочу чути, Ван Дамм. Заткни дупу.
Міс Джонс, у нас проблема. Ні, стривайте. Насправді проблем нема.
Вибачте, це я за звичкою.
- Я просто принесла документи. - Дякую.
Яка краса. Можна?
Так, авжеж.
Я й не думала, що ви любите книжки.
Тобто що ви колекціонуєте першодруки.
О ні, я не колекціоную. Це подарунок від Джек.
Ого. Який чудовий подарунок. Від боса.
Вона не зовсім мій бос. Вона допомагає втілити мою ідею.
Мабуть, приємно мати таку щедру подругу, яка
надсилає вам на роботу дорогі подарунки.
Ні. Це вона подарувала вранці, коли ми снідали.
Каву. Ми разом пили каву.
У кав'ярні. Але ми не приїхали на роботу разом.
Ми приїхали з різних місць і зустрілися там.
До речі, вона запізнилася.
А я з'їла теплий йогурт у метро в піжамі.
Ти їздиш на метро в піжамі?
Так, іноді. Щоб не потрапити в годину пік.
І, приїхавши сюди, перевдягаюся у туалеті.
Розумно.
- Міс Джонс. - Барбаро.
МАМА
МІЙ ЗАЙНЯТИЙ СИНКУ, НЕ ЗАБУДЬ: ЗАВТРА ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ СЕСТРИ
О 19:00
ХОДІМО У СМАК АФІН. Я ПРИГОЩАЮ.
Я ГОТУЮ.
ПРОШУ, НЕ ЗАПІЗНЮЙСЯ. ТИ Ж ЗНАЄШ БАТЬКА.
- Привіт, Сірі. - Так, Водеркіде.
Встанови нагадування, що завтра о 19:00
святкова вечеря Ніколь. Дякую.
Ваше нагадування встановлено на завтра на 19:00.
- Сірі. - Так, Водеркіде.
Як знати, чи ти подобаєшся дівчині, чи це лиш чемність?
Ніяк.
Джейн починає робити мені тонкі натяки.
Наприклад, лишає журнали на кавовому столику,
розповідає про подруг, які вже це зробили.
Ну, знаєш, шлюб - серйозний крок.
Ні, я кажу про ділдо.
Ну, це теж.
Стривай, які журнали?
- Це вам. - Дякую, Мей.
- Усе гаразд, Мей? - Ні.
Ми перемагаємо - тут повно людей. Ми програємо - тут отак.
А мені так більше подобається. Можна спокійно посидіти, подумати.
Та йди ти.
Гей, Лассо. Ми хочемо вибачитися.
- За що? - Що симпатизували тобі.
Ми ставилися до тебе як до людини і втратили об'єктивність.
Саме тому фермери не дають худобі імен.
А ми не запам'ятовуємо імен дівчат Базового брата.
Бо він бабій.
Тому ми повернемося до того, як було раніше.
Що ти робиш з нашою командою, дрочило?
- Ну все. - Ви... Так, стривай,
стривай, тренере.
Скажу вам от що, хлопці.
Приходьте завтра дивитися тренування. Самі побачите.
У нас не шоколадна фабрика Віллі Вонки і не «Дойче банк».
Нам нічого приховувати. Побачимося завтра?
Так. Обов'язково.
Що?
- Треба надіти костюм? - Я точно прийму душ.
- Обов'язково. Авжеж. - Так.
Тренере, по-вашому, це розумно - запрошувати фанатів на тренування?
Це їхня команда. Ми її лише позичили на якийсь час.
Взагалі...
Мабуть, шлюб і дідло не дуже відрізняються.
Так, головне - компроміс.
ГЕРОЇ РИЧМОНДА
«ПОХОДЖЕННЯ» БАРБЕКЮ
«ПРИПЛИВ»
- Ось і він! - Боже! Вибачте.
Найпопулярніший тренер ліги!
Дякую.
Я виграв багато грошей на ставках за вашу команду. Продовжуйте вигравати.
Столик на одного?
Ні я просто... Був поруч і зайшов. Корал сьогодні працює?
Ні, у вівторок вона вихідна. Вона навчається.
Чи глядить маму. Я не прислухаюся, тому не знаю.
Добре. Передавайте їй від мене привіт.
Чи, знаєте, нічого не кажіть.
Чи ні, скажіть. Скажіть, що...
Ні. Нічого не кажіть, якщо вона про мене не питатиме.
А якщо спитає, передайте привіт.
- А навіщо їй питати про вас? - Насправді я не знаю.
Дякую, Дереку.
Дякую. Бувайте. Так, ні, просто... Так.
Добре.
ФК «РИЧМОНД»
- Привіт, Тренте. - Привіт, Теде.
- Привіт, Теде! - Привіт, хлопці!
Якого біса вони тут?
Не знаю. Спитай Берда, це він їх запросив.
Увага, мої веселі пустуни.
Щоб грати в тотальний футбол, треба зосередитися на чотирьох речах.
Перше - фізична форма має бути краща, ніж будь-коли.
Друге - універсальність. Третє - уважність.
І четверте...
Я ще не придумав, але знаю, що це важливо.
Відсьогодні ми тренуємося значно інтенсивніше.
Передаю слово вашому інструктору.
Сержанту Рою Кенту.
Свисток! На ноги, хробаки!
Так.
Сьогодні ви бігатимете від кінця й до кінця.
На щастя для вас, я в доброму гуморі.
Тому біг буде лише впродовж усього тренування.
Свисток.
- Чому він не свистить? - Алергія на метал.
Зірки футболу такі ж люди, як і ми.
Біжіть!
Ти не хочеш пластиковий свисток?
- Привіт. - Привіт.
- Гарні квіти. - Дякую.
Люблю ромашки.
- А я думала, ти любиш мене. - Чекай!
Навіщо ти це зробила?
Чорт, твоя правда.
- Вимкнути. Увімкнути? - Кілі.
- Вимкнути чи ввімкнути? - Кілі.
- Хочеш вимкнути чи ввімкнути? - Кілі.
- Увімкнути чи вимкнути? - Перестань. Віддай пульт. Дякую.
- Що сталося? - Вибач.
Я просто не створена для таємного роману на роботі.
Я звикла, що всі все про мене знають.
Барбара побачила книжку, яку ти подарувала,
і я не змогла їй сказати, що ми зустрічаємось,
бо не хочу для нас проблем.
Проблем не буде, бо ми дорослі і в нас усе за згодою.
І я непристойно багата, тож...
- Справді? - Так.
- Як хто, наприклад. Назви імена. - Як Джеффрі Епштейн.
Кілі, мені все одно, чи працівники фірми дізнаються про нас. А тобі?
Мені теж. Я просто не знала, чи ти настроєна серйозно.
Ходімо зі мною.
Добре.
Увага всім. Коротке оголошення.
Ми з Кілі зустрічаємося.
Це почалося недавно, але я серйозно настроєна.
І ми вирішили повідомити вам, щоб між нами не було секретів.
Усе гаразд. Я не здуріла. Вона не здуріла.
Ти не здуріла, так?
Ніхто не здурів.
Але якщо ви маєте якісь думки чи сумніви стосовно цього,
поговоріть зі мною, Кілі чи Барбарою.
Добре?
Добре.
Поздоровляю, Джек і Кілі.
- Любов є любов... Так. - Годі вже, Дене. Дякую.
Кращої риготні я ще не бачив.
Я теж. А ми пів життя провели в пабах.
Ви молодці, джентльмени. На сьогодні досить.
А тепер розминка з м'ячем!
Мій жакет усе ще пахне каналом.
Неприємно.
І ти не спитала, як його звати?
І не сказала, як звати тебе?
Знаєш, це мене не дивує.
А те, що ти не зайнялася з ним сексом, - справжнє божевілля.
Знаєш, те, що ми пережили...
Це вище за секс. Це було...
- Чарівно. - «Гезелліг».
Але було б цікаво побачити його член.
- Я рада тебе бачити. - Взаємно.
Ми давно не спілкувалися.
Ти пішла від мене до іншої жінки.
- Так, вибач. - Я жартую.
Розкажи. Як у вас справи?
Усе супер. Вона чудова.
Вона розумна. Приваблива.
Уміє робити подарунки.
О боже, і вона оголосила про наші стосунки всьому офісу.
Це було так сексуально.
Мабуть, вона бомбардує тебе коханням.
- Що вона робить? - Бомбардує коханням.
Робить тобі дорогі подарунки, возить у подорожі -
це широкі жести, щоб продемонструвати кохання.
Це називають «бомбардувати коханням».
- Хто називає? - Не знаю. Люди.
Ті люди, які вигадують назви.
Але я знаю, що на нашому другому побаченні Руперт...
На другому побаченні
він повів мене в автосалон і спитав: «Яку ти хочеш?»
Мені б це сподобалося.
Що ти зробила?
Поцікавилася, чи він питає про машини чи гарних продавчинь,
які поспішали нам допомогти.
І?
Додому я поїхала в розкішному «Ягуарі».
Було приємно, що про мене хтось дбає.
Слухай,
я не кажу, що Джек така ж як Руперт.
Але іноді блиск тьмяніє.
Думаю, все гаразд.
Тоді добре.
Але вір своїй інтуїції.
У минулому я проігнорувала багато червоних прапорців.
Ну, може, ми дальтоніки в коханні.
Дальтоніки в коханні? Чому?
Це емоційна версія дальтонізму, коли люди вважають
червоні прапорці зеленими й не спиняються.
- Це ти придумала? - Так.
О боже. Ти одна з тих, хто вигадує назви.
- Чорт, мабуть, так. - Мабуть, так.
Вибачте. Можна нам рахунок? Дякуємо.
Рахунок уже оплатила Джек.
Вона надіється, що вам було смачно.
Який величезний сюрприз.
- Ого, так. - Що?
Тоді, мабуть, треба замовити тирамісу. Хочеш?
- Обов'язково. - І дві пляшки
шато шеваль-блан сент-емільйон прем'єр ґран крю з собою.
І одну для вас.
З днем народження, мамо.
Ого.
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ!
Яка краса.
Ідея була моя, але дядько Нейт допоміг її втілити.
Вона дуже точно все описала.
Дякую, зухвалько. Дякую, Нейте.
Дай подивитися. Яка краса.
Ну, розказуй.
Ти найкрутіший тренер прем'єр-ліги,
тому я стала найкрутішою юристкою у фірмі.
Прошу, скажи, що дівчата тобі проходу не дають.
Юна леді не повинна брати участь у таких розмовах.
- Хто хоче морозива? - Я.
Супер. Ходімо в магазин.
Алі, ходімо з нами. Хай дівчата поговорять.
Скоро будемо.
Бувай.
Розкажи мені все.
Ну, мені подобається одна дівчина.
Хостес у «Смаку Афін».
Раніше вона терпіти мене не могла, а тепер...
Ну, я не знаю.
Я й раніше хибно зчитував сигнали від жінок.
Як зрозуміти, чи ти подобаєшся дівчині, чи це просто чемність?
Ніяк.
Але є один надійний спосіб дізнатися.
- Так. - Запроси її на побачення.
Ні, я не можу... Я не можу це зробити.
Та ну, що найгірше може статися?
Вона засміється мені в очі й відмовить.
І я принижено втечу
й більше не зможу ходити в улюблений ресторан.
І на наступному сімейному святі
мені доведеться сидіти на тротуарі,
їсти фіш-енд-чипс,
і стежити за вами у вікно, як волоцюга з романів Дікенса.
О боже.
Він геть як тато. Покажи йому мапу.
Ні, тато мене вб'є.
- Покажи йому мапу. - Яку мапу?
Ми з вашим татом багато років училися разом.
Я не думала, що він мене взагалі помічає, поки він не дав мені це.
«Відстань між місцями, де ми народилися, - 6 640 км.
Відстань між місцями, де ми росли, - 6 807 км.
Відстань між нашими гуртожитками - два км.
Відстань між нами в п'ятницю о 20:00, надіюся, буде 30 см.
Підеш зі мною на побачення?»
Не чекай, Нейтане.
Ти можеш зазнати невдачі і зганьбитися на секунду.
Але ви можете одружитися, народити двох чудових дітей
і жити довго й щасливо.
- О чорт. - Ми вдома.
Швидко, забалакай його.
«ОСТЕРІЯ БАЗИЛІКО»
...з великою групою біженців,
у тому числі жінок і дітей, які надіються на притулок у Британії.
Що таке?
...у Портсмут.
Човен за кілька кілометрів від Портсмута,
де його пасажири, два десятки біженців, шукатимуть притулку.
ЧОВЕН З БІЖЕНЦЯМИ УСПІШНО ПЕРЕТИНАЄ КАНАЛ
Їх чекають сотні прихильників.
А інші, у тому числі міністр Брінда Баро, кажуть от що.
НОВИНИ
Усім, хто намагається потрапити в нашу країну нелегально, я скажу:
«Повертайтеся додому. Британія закрита».
Останніми днями...
- От дурна ідіотка. - От лайнючка.
Хтось має відправити її туди, звідки вона родом.
- У дупу її матері. Так? - Так, шеф!
Або можна апелювати до вищих цінностей
цієї людини, яка, очевидно, помиляється.
МЕНЕ ТРИВОЖИТЬ СИТУАЦІЯ В ПОРТСМУТІ.
НАДІЮСЯ @БРІНДАБАРО ПЕРЕДУМАЄ
І ЗРОБИТЬ БРИТАНІЮ КРАЩОЮ.
- Сучка. - Що?
Треба написати: «Кращою, ніж ця сучка».
Я опублікую свій варіант.
Так.
- Привіт. - Привіт.
Нейт.
Я хотів би щось у тебе спитати. Ти...
Вибач, хвилинку.
Вибач.
Спершу мені треба дещо зробити. Вибач.
Свисток. Біжіть сюди.
Як почуваєтеся, хлопці?
Бамберкетч, ти виблював цілі пластівці?
Так, тренере, я не пережовую сніданок.
Зберігаю енергію: раптом почнеться класова війна.
Логічно. Я тебе розумію.
Джентльмени, сьогодні зосередимося на універсальності.
У тотальному футболі треба постійно себе питати:
«Чого бракує в цій ситуації?»
Чи треба відійти назад і замінити Яна Мааса в захисті?
Чи, наприклад, грати в нападі, як Джеймі?
Чи, наприклад, пригостити Роя жуйкою,
бо в нього тхне з рота?
Це гіпотетично. Не турбуйся. Усе добре.
Ви повинні мати змогу допомогти будь-де будь-коли.
І щоб це зробити, треба розуміти
й шанувати кожну позицію та кожну функцію.
Тому наш друг Берд сьогодні замінить Вілла на позиції завгоспа.
У сьогоднішній грі
ви всі поміняєтеся позиціями з кимось іншим. Ясно?
Наприклад, ти, Айзеку, гратимеш у нападі.
А ти, Дані, будеш у захисті. Зрозуміли?
Я буду Дані Рохасом?
Правильно, Айзеку. А Дані буде тобою. Логічно?
Ми їх трахнемо, брате.
О боже мій.
Голоси можете не імітувати.
- Та ну! - Добре. Імітуйте.
Так.
Допоможи їм, Рою.
Рой роздасть вам папірці з іменами людей,
з якими ви поміняєтеся ролями.
- Усі зрозуміли? - Так, тренере.
Добре. Я нічого не пропустив?
- Це все. Граймо! - Ви чули. Починаймо.
ОБІСАНЬЯ МААС
Вперед, хлопці.
ДЖЕЙМІ ДЖЕЙМІ
БАМБЕРКЕТЧ ВАН ДАММ
- Прошу, тренере. - Дякую, тренере.
Тренере. Тут помилка. Лише моє ім'я.
О ні, Джеймі, це не помилка.
Ми вирішили, що ти робитимеш те, що вмієш найкраще.
На вістрі атаки забиватимеш голи.
Так.
- Як скажете. Так. - Чудово.
- Добре. - Розважайся.
Так.
Як смачно. Що це?
Вода.
- Я відкритий! - Вперед!
Добра спроба, Ван Дамм. Ти старався, і ми тебе любимо.
Баз, що ти робиш?
Помінявся ролями з Полом.
Непохитний позитив.
Гарно ви з пляшками, тренере Берд.
Чортові йолопи!
Мені не подобається. Краще я буду собою.
Стійте!
Дані, ти центральний захисник, пам'ятаєш?
Ти не б'єш кутових. Тепер це робить Айзек.
- Так, тренере. - Айзеку, іди сюди. Ти битимеш.
- Так, Айзеку. - Вперед.
- Ти зможеш, брате. - Так.
Тренере, я ніколи не бив кутових.
Я знаю. Тому що тобі не дозволяли, Айзеку.
Як десятирічному хлопцеві, хоча ти маєш силу й бороду, як дорослий.
Тебе обмежували позицією захисника, якому не можна бити кутовий.
Друже, відсьогодні цих обмежень не існує.
Так? Бий.
Що мені робити?
Не знаю. Бий щосили.
Добре.
Гаряче! Гарячий чай.
Трохи за межі поля.
НАЙКРАЩІ ЛЮДИ ЗАХІДНОГО ЛОНДОНА
СІМІ
ЗДАЄТЬСЯ, ТИ ПРИВЕРНУВ ЇЇ УВАГУ.
БРІНДА БАРО
ХАЙ ФУТБОЛІСТИ ЛИШАТЬ ПОЛІТИКУ НАМ,
МОВЧАТЬ І ВЕДУТЬ М'ЯЧ.
АБО ТАК
Теде. Хочу уточнити, чи правильно я зрозумів.
Ви змінюєте тактику посеред сезону,
використовуєте цілком новий метод,
який хлопці ледве розуміють.
По-вашому, це добра думка?
Тренте, як на мене
це схоже на прогулянку з Робертом Фростом.
Ми на роздоріжжі.
- Геть з мого крісла. - Так, авжеж. Вибачте.
«ОСТЕРІЯ НАПОЛЕТАНА»
«СМАК АФІН» ГРЕЦЬКА ТАВЕРНА
О боже.
Ґрейгаунди, сьогодні йдеться про номер три - уважність.
Граючи в тотальний футбол,
ви повинні весь час знати, що роблять ваші товариші.
Постійний рух вимагає постійної концентрації, так?
Тобто якщо Сем побіжить у центр, ви маєте переміститися.
А якщо Дані стане в захисті, що це значить?
Що рак свиснув?
Ні, це значить, що ви маєте
підтримати вибір Дані.
Є питання?
Так, тренере. Що це за червона мотузка?
Чудове питання.
У японській культурі є міф,
що рідні душі зв'язані невидимою червоною шворкою.
Ці шворки прив'язані до їхніх мізинців.
А чому в нас вони прив'язані до членів?
Так.
Ну, знаєте, то була ідея Роя.
Але, думаю, він мав на увазі,
що неможливо не помітити, що робить твій товариш,
якщо ваші члени зв'язані мотузкою.
Я правильно кажу, Рою?
Так. Щось таке.
Що ж, чудово.
Зараз ми будемо грати вдвоє повільніше.
Не хочу бачити, що шворки провисають.
А щоб вони не дуже натягувалися, подбаєте самі.
Не відходь від мене.
Почнімо?
Члени на три. Раз, два, три.
- Члени. - Ворушіться.
Розберіться! Це ваше завдання.
Чорт забирай. Дивися на мене.
Я в нападі!
Я в захисті!
Гей. Яне, Яне!
Дивіться, що мені дав Кент. Якщо захочемо...
- Ні. - Нізащо у світі.
- Відійди від нього, Дані. - Вибачте, тренере, мені страшно.
Брате, хочеш...
Усе гаразд. Його член в нормі.
О боже.
Я думав, що відірвав Джеймі шишку.
Вибачте мені.
Гаразд.
БРІНДА БАРО
@СЕМОБІСАНЬЯ НЕ МАЄ ТУРБУВАТИСЯ ПРО НАЦІОНАЛЬНУ БЕЗПЕКУ,
БО ВІН ПОСЕРЕДНІЙ ГРАВЕЦЬ ПОСЕРЕДНЬОЇ КОМАНДИ.
@БРІНДАБАРО КРАЩЕ БУТИ ПОСЕРЕДНІМ ФУТБОЛІСТОМ,
НІЖ ВИДАТНИМ РАСИСТОМ.
ХОЧЕШ ПОВЕЧЕРЯТИ?
Привіт!
Привіт.
Вибач за запізнення.
Я не поспішаю. У мене щось для тебе є.
Я не хочу.
Вибач.
Не сумніваюся, що це надзвичайно продуманий і щедрий подарунок.
Але я не хочу.
- Кілі, це лише... - Ні, я навіть не хочу знати, що це.
У нас може бути хоч одне побачення,
на якому ти не намагатимешся мене вразити?
Добре. Вибач, що тебе вражаю.
Ні, я не кажу, що...
Ні, все гаразд. Я розумію. Я роблю саме це.
Я надто швидко й надто сильно тисну. Вибач. Я трохи послаблю натиск.
Але лише трохи.
То був круасан. Я замовила тобі круасан.
Ой. Ти неймовірна.
Але дозволь мені іноді щось робити для тебе.
Домовились.
Дякую.
Але хай це буде щось дивовижне.
Це востаннє, клянуся.
Вердикт?
Круасан дуже смачний.
Хочеш піти зі мною на побачення?
Так.
Добре.
Там не було нічого живого?
О ні. Нічого такого.
Як скажеш.
«ОЛА»
СТОЛОВІ ПРИБОРИ
МОВЧИ І ВЕДИ М'ЯЧ
1. ФІЗИЧНА ФОРМА 2. УНІВЕРСАЛЬНІСТЬ
3. УВАЖНІСТЬ 4...
Прошу, сер.
Я про це багато думав.
Наступного разу прив'яжемо кілька членів до одного.
Так?
ЗАГАДКИ
То була одноразова вправа.
Так, думаю, ми вже опанували цей прийом.
Шкода.
Отже, Теде.
- Четвертий номер. - Так, сер.
- Ти все ще не сказав, що там. - Ні, мем.
- Але ти це знаєш? - Насправді ні.
- А ти, тренере? - Я агностик.
- Угу. Рою? - Гадки не маю.
Четвертий номер з'явиться пізніше.
Четвертого номера нема?
Як сказав один мудрець:
«Іноді треба лишити місце, щоб у кімнату зайшов Бог».
Тобто номер чотири - це Бог?
О ні. Я так не думаю. Тренере?
- Я атеїст. - Рою?
Надіюся, що ні.
Запізнився на десять хвилин. Зробиш сотню відтискань.
Що з тобою не так?
Я скажу, що не так.
У світі повно злих людей, які роблять жахливі речі.
Але я не можу з ними боротися, бо граю у м'ячик.
А ті люди мене за це люблять!
Тобто коли я не лажаю й забиваю пенальті.
І не відбиваюся,
бо інакше мене відправлять туди, звідки я прибув.
Семюел!
Усе гаразд.
Я все одно хочу піти подивитися.
Ні, я не можу тобі його показати.
Не в такому вигляді.
Скільки тобі треба часу, щоб знову відкритися?
Навряд чи я це зроблю.
- Семюеле. - Що?
Навіщо? Для кого? Щоб хтось знову його розгромив?
Ти це робиш для себе.
Для твоєї подруги Сімі.
Для всіх, хто далеко від дому хоче попоїсти по-домашньому.
Слідуй за своїм серцем, Семюеле.
Гнів тебе лише ослабить.
Так. Добре.
А якщо хочеш справді розізлити тих, хто це зробив,
прости їх.
Що?
Прости їх. Дрібниці.
- Дрібниці? - Дрібниці.
Синку, послухай мене.
Не відбивайся. Пробивайся.
Дякую, тату.
Думаєш, треба купити камери спостереження?
Аякже. І ролети.
Скажи, що маєш страховку.
Я маю страховку.
Слава богу, а то мама мене б убила.
- Буде біда? - Ні. Страховка!
Гей. Вибачте, що перериваю.
Семе, ми вже починаємо.
Та якщо хочеш сьогодні відпочити, я зрозумію.
- Дякую, тренере. - Ні, він піде на тренування.
- Добре. Тоді переодягайся. - Так, піду перевдягнуся.
Угу. Добре.
Дуже радий знайомству, сер.
Взаємно.
Я думав надіти сьогодні те ж саме.
Як смішно.
- Любите американські цукерки? - Хто ж їх не любить?
Ходімо. Там є шкідливий цукор.
- Високофруктозний кукурудзяний сироп. - Багато слів. Я кажу «шкідливий цукор».
«АРСЕНАЛ»
СТАДІОН «ЕМІРЕЙТС»
На початку нашого роману Руперт подарував мені стільки тюльпанів,
- що флорист зміг купити собі замок. - Що?
У Сканторпі, але все ж. Замок.
Сьогодні я запросила Джек.
І якщо вона спробує заплатити, я їй дам...
Що саме?
Прочухана.
- Вітаю всіх. - Привіт, Леслі.
Знайомтеся, це...
Містер Обісанья.
Ребекка Велтон. Рада знайомству.
Взаємно. Семюел багато про вас розповідав.
Правда?
Так, авжеж.
Добре.
О, так! Вперед, ґрейгаунди!
Вперед, «Ричмонд»!
До речі, я Кілі.
Вперед, ґрейгаунди!
Вперед.
- Бамбер, бий! - Біжи!
Бамбер! Ні!
«Ричмонд» уже давно в поганій формі,
і варто похвалити Теда Лассо за спробу запровадити щось нове. Але це...
Як це називається, Крісе?
«Відстій», Арло. Це називається «відстій».
Вони ніби вперше грають у футбол.
Нічого собі, вони борються між собою.
Гравці «Ричмонду» зіштовхуються один з одним,
і «Арсенал» починає контратаку.
Передача на Парслоу, Парслоу на Гамільтона...
І гол!
Гамільтон робить гет-трик, і «Арсенал» попереду, 3-0.
Чорт!
Ну що ж.
Усе добре.
Це кінець. Нас знову понизять,
а мені знову доведеться класти в сосиски картон.
Терпіння, Мей.
Дай їм трохи часу.
Спитай себе: що потрібно в цій ситуації?
Після першого тайму «Арсенал» веде 3-0,
а «Ричмонд» має про що поговорити.
А почати можна так: «Чому ми так погано граємо?»
Чи: «Може, поїдемо додому?»
Джеймі, ти постійно відходиш назад.
Залишайся попереду.
Ти потрібен, щоб посилити захист.
Ти потрібен, щоб забити гол.
Але як? Ми там нікого не бачимо.
Можемо повернутися до старої-доброї 4-4-2.
А потім потренуємося як слід.
Ти схожий на дурня.
Чорт забирай, що з вами таке?
Хлопці! Слухайте сюди.
Я пам'ятаю, як на початку роботи тренером
я вважав за необхідне показати свою індивідуальність.
Оскільки я гетеросексуал з центральних штатів
і дуже боюся робити татуювання,
єдиним виходом було відростити волосся на обличчі.
Очевидно, носити бороду я не міг,
інакше ми з тренером були б схожі на кавер-бенд ZZ Top.
- Вас називали б «Sharp Dressed Men». - Смішно.
На кого ти мене перетворив?
На щастя, тоді виступав комедійний квартет
з назвою Blue Collar Comedy Tour.
Крім спостережливого гумору, дотепних діалогів і коронних фраз,
вони демонстрували чотири варіанти волосся на обличчі.
Мій улюблений Рон Вайт був гладко поголений.
Це один з варіантів.
А Ларрі Кейбл Ґай носив довгу пухнасту бороду.
Білл Енґвалль теж носив бороду.
Але вона була коротша і стильно підстрижена.
Поголена біля рота.
- Називається Ван Дейк. - Дякую. тренере.
А Джефф Фоксворті, звісно, носив вуса.
Отже, слухайте. Я вирішив ризикнути
й відростив собі густу бороду, як у Кейбл Ґая.
І мені подобалося, як я виглядаю.
Але тренер Берд підійшов до мене,
коли я якраз збирався одружитися,
і сказав мені те, що я мусив почути.
«Ти з бородою схожий на дупу снігової людини».
Саме так.
- Дупу біґфута. - Ти рулиш.
- Годі вже. - Ні.
Тренер сказав правду. Мені борода не личила.
Тож я поголився як Фоксворті й ніколи про це не згадував.
Річ у тім, що часто
добра ідея ховається за кількома поганими.
Так?
Хочеш щось сказати, Джеймі?
- Так, але... - Добре. Кажи.
Ну, я не хочу, щоб мене за це вважали козлом.
Тоді слухайте.
Я граю правильно.
Ви граєте неправильно.
Тобто... Ні, ми всі граємо неправильно.
Щоб це спрацювало,
треба грати не на мене, а повз мене. Зрозуміли?
Дивіться.
- Ви не проти? Так? - Так, авжеж.
Дивіться, я маю бути не тут, не попереду.
Я маю бути тут, у центрі.
Я маю бути тут, пропускати Дані вперед.
Колін має бути тут, Рішар тут.
Тобто грайте не на мене, а повз мене. Зрозуміли?
Це і є тотальний футбол.
Що скажете?
Це може спрацювати.
Це і є номер чотири. Самопожертва.
Відмова від особистої слави заради команди.
Мені подобається. Але це не номер чотири.
- Ідіть усі сюди! - «Чотири» на три!
- Раз, два, три... - Чотири!
У другому таймі рахунок все ще 3-0.
Ґрейгаунди повинні швидко щось зробити.
Перехресна передача «Арсеналу», Ван Дамм бере м'яч, пас на Яна Мааса.
Отак.
Діксон усередину на Тарта.
Тарт на Обісанью, потім на Г'юза.
Знову Тарт.
На Макаду всередині поля.
На Рохаса.
Рохас назад на Тарта.
Довга передача на Бамберкетча.
Бамберкетч на Ґудмана.
- Ґудман знову на Тарта... - Так.
...у штрафну.
Тарт б'є п'ятою.
А Монтло забиває у ворота!
Це було неймовірно!
Велична, чарівна симфонія гола з Тартом у ролі диригента.
Так! Гаразд!
- Ось як треба. - Вперед!
«Арсенал» виграє 3-1.
Але вперше за багато тижнів ґрейгаунди демонструють ознаки життя.
Тед.
Це спрацює.
- Добре. Що саме? - Тотальний футбол.
- А чому? - Я скажу чому.
Шлях Лассо.
- Ти змінив тактику не за тиждень. - Та ну?
- Ні. Ти це робив три сезони. - Невже?
Так. Повільно але надійно будуючи клубну культуру надії та підтримки
з тисячі непомітних митей,
і всі вони вели до цього неминучого завершення.
- Тотальний футбол. - Це ж треба.
Усе спрацює.
Навіть без номера чотири.
Чортів задрот.
Так. Але він наш задрот.
МАМІ
ЯК ЗРОЗУМІТИ, ЧИ ДІВЧИНА ПРИЙДЕ?
НІЯК.
- Привіт. - Можна сісти?
Аякже. Так, сідай.
Дякую.
Ого. Ти красуня. Дякую, що прийшла.
- Дякуєш, що прийшла? - Знаєш...
Думав, я не прийду?
Ні. Хочеш випити? Вибач, я вже замовив.
- Усе гаразд. - Я просто нервувався.
Прошу сюди. Це вам.
Найкращий столик у ресторані. Як просили.
Бомбардуєш мене.
Я знаю, що ви хотіли не такого результату,
але я дуже пишаюся тим, як ти і твоя команда сьогодні грали.
Дякую, тату.
І я познайомився з Ребеккою.
- О ні. Було незручно? - Так.
- Хочеш подивитися ресторан? - З радістю.
Не знаю, тату, я б хотів...
Шкода, що він зараз не працює. Було ідеально.
Симпатичний.
- Тату, це вже не те. - Не так і погано.
Йо, дивіться, хто тут.
Гей.
Cюрприз зіпсовано.
Що ви тут робите?
Ми спитали себе: «Що потрібно в цій ситуації?»
І подумали, що тобі потрібні ми.
Мій кузен уранці полагодив вітрину.
Хоча знижку мені не дав, бо він козел.
Я приніс кілька ящиків вина зі свого погреба.
Не найкращого, але все одно непоганого.
А Бамберкетч намагається полагодити вивіску.
Неонові вивіски - це лише трубки з розрідженим газом.
Я вирішив спробувати. Викрутку.
Хлопці, це неймовірно. Чесно.
Дуже вам усім дякую.
- Ми з тобою, друже. - Без проблем.
- Молодець, Ван Дамм. - Сімі.
Сем.
О боже.
- Це твоя ідея? - Ні, вони самі подзвонили.
- Дивовижно правда? - Це...
І я хочу тебе з кимось познайомити.
- Гаразд. - Сімі, це мій батько.
Дуже приємно, Сімі. Сем багато про тебе розповідав.
- Невже? - Так.
Дуже рада знайомству, містере Обісанья.
Ні, містер Обісанья - то був мій батько. Називай мене Ола.
«ОЛА»
Не турбуйся. Я замовлю нові дзеркала в понеділок.
Ні. Залишимо ці.
Хай нагадують, що не все має бути ідеально.
А якщо страви смачні, кого цікавлять дзеркала?
Саме так.
До речі, ви хочете їсти?
Так!
Добре. Приготую вам вечерю.
Семе, Сімі, за мною.
Так, шеф!
Закуски готові.
Я допоможу, синку.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк