ATIDARYTA
Nežioplinėk!
Nieko sau kava. Labai stipri.
Bet skani.
Turiu tau dovaną.
Dievinu dovanas.
Kas čia?
„Protas ir jausmai“. Dievinu šią knygą.
Nors filmas labiau patiko.
Pala, čia pirmas leidimas ar ką?
- Taip. Ir su autografu. - Ne.
„Kyle, pirmyn, mergyt! Džeinė Ostin.“
Sugadinai neįkainojamą artefaktą, kad mane prajuokintum?
Pirma, jis nėra neįkainojamas. Nors ir labai brangus.
Antra, esu labai pavydi ir nepakęsčiau, jei ją perdovanotum.
Trečia, ne, čia ne aš parašiau, o ji.
Ji tikrai nori, kad eitum pirmyn, taigi, pirmyn, mergyt.
Būtinai. Pamatysi.
Eikš. Ačiū.
Nėra už ką.
Labas, Sinde. Kaip sekas? Puiku.
Labas, brolau. Viskas gerai?
- Labas rytas, Farida. - Labas, Semai.
Gerai. Noriu paprašyt tavęs paslaugos.
Turi laisvą staliuką penktadieniui?
Tu rimtai? Ne.
Restoranas užsakytas mėnesiams į priekį. Meluojam žmonėms, kad sudarinėjam sąrašą.
Gerai. Pas mane atvažiuoja ypatingas svečias, pavyzdžiui, Rėjus Liota.
Viską padarysiu.
Tu geriausia.
- Gerai. Ačiū. - Apsišik!
Atsiprašysiu.
- Pas jus viskas gerai? - Nežinau.
- Pas mus viskas gerai? - Taip, šefe!
- Viskas gerai. - Tai ant ko taip pyksti?
- Ant Brindos Baro. - Ji čia buvo?
Ne, neišmanėli tu.
Atplaukė laivas su pabėgėliais,
o mūsų vidaus reikalų ministrė nori išsiųsti juos atgal.
- Kodėl? - Todėl, kad ji bloga.
- Teisingai? - Taip, šefe!
Gerai, klausyk. Brinda Baro užknisa,
bet, Simi, diena tik prasideda, o tu tokia pikta.
Pradėk vėl gerti kavą. Ji tau tikrai padės.
Ko pats atėjai?
Vyks futbolininkų fotosesija žurnalui
ar ką?
Ne, tik užsukau pažiūrėti, ar viskas tvarkoje.
Viskas tiesiog puikiai.
Kaip su stalo įrankiais?
Jie skirtingi.
Samueli, jei maistas skanus, kaip pas mus, stalo įrankiai niekam nerūpi.
- Aš teisi? - Taip, šefe!
Supranti... Šį savaitgalį atvyksta mano tėvas.
Todėl... Velnias. Tik noriu, kad viskas būtų tobula.
Jis atvyksta iš pačios Nigerijos.
Jei ta kalė jį įsileis.
BARO SAKO „NE“! VIDAUS REIKALŲ MINISTRĖ KRATOSI PABĖGĖLIŲ
Gerai, vyručiai, dėmesio.
Dabar Rojus išjungs šviesą,
kad treneris Berdas jus apšviestų. Treneri.
1974 m. Pasaulio taurės varžybose
netikėtai pasirodžiusi nedidelė šalis Olandija
pateko į Pasaulio taurės finalą,
nugalėjusi namuose žaidusią visų mylimą Vokietijos komandą.
Olandai įmušė įvartį, vokiečiams nė nepalietus kamuolio.
Taip, bet tas rungtynes olandai prakišo.
Teisingai. Bet jie užkariavo viso pasaulio sirgalių širdis
savo žaidimo stiliumi... netgi, sakyčiau, filosofija... vadinamuoju totaliniu futbolu.
Kurį, koks sutapimas, treneris pamatė
savo haliucinacijoje, valgydamas bulvytes su kepsnių padažu.
Ne, tikrai. Bet dabar ne apie mane. Šviesk toliau.
Geriausias tos komandos žaidėjas
ir totalinio futbolo krikštatėvis buvo šis vyrukas.
Žinote, kas jis?
Timas Robinsonas iš serialo „Tau geriau išeiti“.
Ne. Tai olandų futbolo legenda Johanas Kroifas.
Reikia sakyti „Kreufas“.
Atsiprašau. Pasitelkęs totalinio futbolo taktiką,
- Johanas Kreufas... - Labai gerai.
...ir jo nedidelis klubas „Ajax“ laimėjo tris Europos taures iš eilės.
Vėliau jis tapo klubo „Ajax“ treneriu, dar vėliau treniravo
Barselonos klubą, kuris, naudodamasis totalinio futbolo taktika,
iškovojo keturis Ispanijos čempionų titulus iš eilės.
Pagrindinė tos komandos figūra buvo darbštus
ir sumanus saugas Džozepas Guardiola.
Kitaip - Pepas.
Nieko sau ševeliūra.
Dievas turėjo ją atimti,
kad atkurtų pusiausvyrą, ar ne?
Pepas irgi tapo treneriu, dar labiau ištobulino totalinį futbolą,
kurį pritaikė Barselonos klubui, Miuncheno klubui „Bayern“
ir, galiausiai, mūsų didžiajam priešui - „Manchester City“.
Ten jis kurį laiką treniravo labai talentingą jauną žaidėją...
kol šis gražus dundukas iškeitė futbolą į realybės šou.
Mane apgavo!
Sistemos esmė - nuolatinis judėjimas. Žaidėjai neturi fiksuotos pozicijos.
Gynėjai gali pulti. Puolėjai gali ginti.
Reikia nebijoti rizikos ir būti pasiruošus užimti kito žaidėjo poziciją.
Panašiai kaip jeigu tavo draugas apsirengia ne į temą,
o visi tą pastebi ir jį pagiria.
Beje, puiki skrybėlė, Ešai.
Taip.
- Įspūdinga. - Taip, gražiai įrėmina jo veidą.
Teisingai. Totalinis futbolas reiškia nekreipti dėmesio į nesėkmes
ir pasitikėti savo intuicija.
Tai - džiazas. „Motown“. Mametas. Pinteris. Einšteinas.
„Keurig“. Tai - Gaga!
Tai - mano mama, kuri drąsiai laiko savo vibratorių ant naktinio staliuko!
Tai reiškia atsisakyti suvaržymų, kuriuos užkrauna visuomenė ir mes patys!
Mes visi žinom, kad futbolas valdo.
O labiausiai valdo
totalinis futbolas.
Puiku. Šaunuolis.
Aplodismentai treneriui.
Taigi, vaikinai, norėjom jus supažindinti
su totalinio futbolo istorija,
nes pereisim būtent prie šios taktikos.
Ką? Ne. Ne, pala. Ką?
Siūlau su tuo susitaikyt, nes kitaip nebus, bliamba.
Pasimokysim, pasitreniruosim ir po kelių mėnesių
išbandysim totalinį futbolą rungtynėse, bliamba.
Ne, išbandysim jį jau šį šeštadienį rungtynėse su „Arsenalu“.
- Nesąmonė, bliamba. - Ne, viskas bus gerai.
Tik nepradėkit verkti!
Neverkit! Pirmyn, nagi.
Ne. Nurimkit. Viskas bus gerai. Nieko nenoriu girdėt.
- Pirmyn, nagi! - Neverkit!
Neverk. Neverkit.
Aizekai, nagi, esi kapitonas. Neverk.
Nieko nenoriu girdėt, van Damai. Neverk.
P. Džouns, turime problemą. Ne, pala, jokių problemų.
Atsiprašau, pasakiau iš įpročio.
- Atnešiau dokumentus. - Ačiū.
Kokia miela dovana. Galiu pažiūrėti?
Taip, žinoma.
Niekada nepagalvočiau, kad esi knygų mėgėja.
Norėjau pasakyt, kad kolekcionuoji pirmus leidimus.
Ne, nekolekcionuoju. Man ją padovanojo Džo.
Nieko sau dovana. Nuo bosės.
Ji nėra mano bosė, supranti? Ji man padeda įgyvendinti savo viziją.
Turbūt smagu turėti tokią dosnią draugę,
kuri pristato tokias brangias dovanas tau į darbą.
Ne. Ji man ją padovanojo šįryt, kai pusryčiavome.
Gėrėme kavą. Mes kartu gėrėme kavą.
Kavinėje. Bet į ją atvykome atskirai.
Atvykome iš skirtingų vietų ir ten susitikome.
Tiesą sakant, ji vėlavo.
Na, o aš suvalgiau šiltą jogurtą metro, nė nenusivilkusi pižamos.
Važiuoji metro su pižama?
Taip, kartais, taip. Kai labai skubu.
O atėjusi čia persirengiu tualete.
Labai protingai.
- P. Džouns. - Barbara.
MAMA
SVEIKAS, DARBŠTUOLI, NEPAMIRŠK, KAD RYTOJ TAVO SESERS GIMTADIENIS.
19.00 VAL.
EINAM Į „ATĖNŲ SKONĮ“. VAIŠINU AŠ.
AŠ PAGAMINSIU VAKARIENĘ.
TIK NEVĖLUOK. JUK ŽINAI, KAIP TAI ERZINA TAVO TĖVĄ.
- Siri. - Taip, vunderkidai.
Nustatyk priminimą rytojui 19.00 val.
vakarienei Nikolės gimtadienio proga. Ačiū.
Nustatytas priminimas rytojui 19.00 val.
- Siri. - Taip, vunderkidai?
Kaip atskirt, ar tu merginai patinki, ar ji tik šiaip maloniai elgiasi?
Niekaip.
Dabar jau pradedu suprasti tas subtilias Džeinės užuominas.
Tarkim, tam tikri žurnalai, palikti ant kavos staliuko,
kalbos apie tai, kad taip daro visi jos draugai.
Na, santuoka - rimtas įsipareigojimas, supranti?
Ne, kalbu apie analinį seksą vyrui.
Na, vis viena.
Pala, kokie žurnalai?
- Prašau, vaikinai. - Ačiū, Mei.
- Viskas gerai, Mei? - Ne.
Kai laimime, čia pilna lankytojų. O kai ne - patys matot.
Man taip labiau patinka. Galiu pabūti su savimi.
Užsičiaupk.
Lasai. Norim atsiprašyti.
- Už ką? - Kad per gerai apie tave galvojom.
Mes tave humanizavome ir praradome objektyvumą.
Štai kodėl ūkininkai neduoda vardų savo gyvuliams.
Ir kodėl mes nebeįsimename Bazo brolio draugių vardų.
Nes jis - tikras krušlius.
Būtent. O dabar - svarbiausia.
Ką tu, bliamba, darai su mūsų komanda, dročyla?
- Aišku. - Ramiai, palauk,
palauk, treneri.
Siūlau jums štai ką, bičiuliai.
Ateikit rytoj į treniruotę. Ir patys viską pamatysit.
Mes - ne šokolado fabrikas ir ne „Deutsche Bank“.
Mes neturim ką slėpti. Pasimatom rytoj?
Taip. Būtinai.
Ką?
- Man ateiti su kostiumu? - Aš tai būtinai nusiprausiu po dušu.
- Juk taip reikia. Aišku, kad reikia. - Aha.
Treneri, manai, protinga mintis kviestis sirgalius į treniruotę?
Tai - jų komanda. Mes ją tik trumpam pasiskolinom. Supranti?
Nesvarbu,
spėju, santuoka ir analinis seksas nedaug kuo skiriasi.
Taip, svarbiausia - surast kompromisą.
- Štai ir jis! - Jėzau! Atsiprašau.
Garsiausias treneris visoje lygoje!
Ačiū.
Pastatęs už jūsų komandą, laimėjau krūvą pinigų. Taip ir toliau. Prašau.
Staliuką vienam?
Ne, pamaniau... Ėjau pro šalį. Ar Koral šiandien dirba? Nežinai?
Ne, antradieniais ji nedirba. Eina į mokyklą.
Ar maitina mamą. Nelabai klausausi, tad gerai nežinau.
Aišku. Na, perduok nuo manęs labų dienų.
Nors, žinai, ką, nieko nesakyk.
Nors, ne, pasakyk. Tarkim, jei tu...
Ne. Nieko nesakyk. Nebent ji pati paklaustų.
Tada perduok nuo manęs labų dienų.
- O kodėl ji turėtų apie tave klausti? - Tiksliai. Neži...
Ačiū, Derekai.
Ačiū. Viso. Taip, ne, tiesiog... Taip.
Gerai.
- Sveikas, Trentai. - Labas, Tedai.
- Sveikas, Tedai! - Sveiki, vyručiai!
Ką jie čia daro, bliamba?
Nežinau. Klausk Berdo, tai jis juos pasikvietė.
Ką gi, mielieji.
Jei norim išmokti žaisti totalinį futbolą, turime susitelkt į keturis dalykus.
Gerai? Pirmas - fizinis pasirengimas. Jums teks pagerinti fizinę formą.
Antras yra universalumas. Trečias - suvokimas.
O ketvirtas...
Kas ketvirtas, dar nežinau. Bet žinau, kad jis svarbus.
Nuo šiandien jums teks gerokai paplušėti.
Perduodu jus mokymo instruktoriaus
seržanto Rojaus Kento žinion.
Švilpukas. Stojatės, mulkiai!
Gerai.
Šiandien jūs kaip reikiant pabėgiosit.
Bet, jūsų laimei, esu geros nuotaikos.
Todėl darysit tai visą treniruotę, bliamba.
Švilpukas.
- Kodėl jis nepučia švilpuko? - Jis alergiškas metalui.
Futbolo žvaigždės tokie pat žmonės, kaip ir mes.
Bėgte!
Tikrai nenori plastikinio švilpuko?
- Labas. - Sveika.
- Gražios gėlės. - Ačiū.
Saulutės - mano mylimiausios.
- O galvojau, kad aš. - Pala!
Kodėl taip padarei?
Šūdas, tu teisi, taip.
- Ne. Pakelt. Nuleist. - Kyle.
- Pakelti ar nuleisti? Taip ar ne? - Kyle.
- Nuleisti? Pakelti ar nuleisti? - Kyle.
- Pakelti ar nuleisti? Taip ar ne? - Liaukis. Duok pultelį. Ačiū.
- Kas yra? - Atleisk man.
Man tiesiog nejauku dėl slapto tarnybinio romano.
Esu pripratus, kad visi viską apie mane žino.
Barbara pamatė knygą, kurią padovanojai,
ir aš jai neišdrįsau pasakyti, kad mes susitikinėjam,
nes nenoriu, kad pakliūtume į bėdą.
Mes negalim pakliūti į bėdą, nes esam suaugę žmonės.
Ir esu nežmoniškai turtinga, tad...
- Tikrai? - Taip.
- Kaip kas? Pasakyk pavardes. - Kaip visi, susiję su Epšteinu.
Kyle, man nusispjaut, jei darbuotojai apie tai sužinos, o tau?
Ir man. Tiesiog nežinojau, ar tu rimtai į tai žiūri.
Einam.
Gerai.
Dėmesio. Trumpas pranešimas.
Mes su Kyle susitikinėjam.
Tai prasidėjo neseniai, bet aš labai rimtai į tai žiūriu.
Tiesiog norėjome jums pasakyti, kad nebūtų jokių paslapčių.
Nes viskas gerai. Aš nesu beprotė. Ji irgi ne beprotė.
Juk tu ne beprotė, tiesa?
Mes abi ne beprotės.
Bet jei jums kiltų neaiškumų ar klausimų dėl to,
kreipkitės į mane, Kylę arba į Barbarą.
Gerai?
Gerai.
Sveikinu, Džo ir Kyle.
- Meilė yra meilė... Taip. - Ne, gana, Denai. Ačiū.
Dar nesu matęs, kad taip vemtų.
Aš irgi. O šitiek laiko leidžiam aludėje.
Ką gi. Puikiai padirbėjot, ponai. Gerai, šiandienai tiek.
O dabar - pramankšta su kamuoliu!
Jei atvirai, mano puspaltis dar atsiduoda kanalu.
Nekoks kvapelis.
Gerai, tai nesužinojai jo vardo?
Ir nepasakei savojo?
Taip, supranti, tai manęs nė kiek nestebina.
Stebina tai, kad tu su juo nepasimylėjai.
Supranti, tai, ką mes pajutome, tai...
Tai buvo stipriau už seksą. Tai buvo...
- Stebuklinga. - Gezellig.
Bet, taip, gaila, kad nemačiau jo penio.
- Kaip smagu tave matyti. - Ir man.
Senokai nesimatėm.
Nes tu iškeitei mane į kitą moterį.
- Žinau. Nepyk. - Aš pajuokavau.
Pasakok. Kaip sekasi?
Puikiai. Ji labai šauni.
Protinga. Graži.
Ir labai dosni.
O Dieve, būtum mačiusi, kaip ji pranešė darbuotojams apie mūsų santykius.
Tai buvo taip miela, bliamba.
Manau, ji tave bombarduoja meile.
- Ką daro? - Bombarduoja meile.
Kai tave apipila brangiomis dovanomis, kelionėmis
ir įspūdingais meilės poelgiais.
Tai vadinama bombardavimu meile.
- Kas taip vadina? - Nežinau. Jie.
Tie, kurie įvardija dalykus.
Žinok, Rupertas per mūsų antrą pasimatymą...
Per antrą pasimatymą
jis nusivedė mane į automobilių saloną ir paklausė: „Kurios nori?“
Ir aš taip norėčiau, bliamba.
O ką tu?
Paklausiau, ar jis turi galvoje mašinas, ar gražuoles pardavėjas,
kurios puolė viena per kitą mums padėti.
Ir?
Parvažiavau namo su žiauriai gražiu jaguaru, žinoma.
Tiesiog buvo smagu, kad nors kartą kas nors manim rūpinasi.
Klausyk,
aš nesakau, kad Džo elgiasi kaip Rupertas.
Bet kartais materialūs dalykai užgožia esmę.
Manau, viskas gerai.
Gerai, puiku. Puiku.
Tiesiog pasitikėk savo nuojauta.
Pati praeityje nepastebėjau šitiek daug raudonų vėliavėlių.
Taip. Na, gal mes meilės daltonikės?
Meilės daltonikės. Kas tai?
Emocinė įprastų daltonikų versija, kai žmogus
vietoj raudonų vėliavėlių mato žalias.
- Pati sugalvojai? - Taip, pati.
O Dieve. Galėtum būti ta, kuri įvardija daiktus.
- Šūdas, tiksliai. - Tikrai galėtum.
Atsiprašau, atleiskite. Prašyčiau sąskaitos. Ačiū.
Tiesą sakant, jūsų sąskaitą apmokėjo Džo.
Ji tikisi, kad vakarienė jums patiko.
Tai bent staigmena.
- Taip. - Ką?
Na, tada suvalgykim po tiramisu. Ką pasakysi?
- Mielai. - Ir du butelius
vyno „Château Cheval Blanc Saint-Emilion Premier Grand Cru“ išsinešti.
Ir vieną jums.
Su gimtadieniu, mama.
Nieko sau.
SU GIMTADIENIU!
Kaip miela.
Sugalvojau aš, o padarė dėdė Neitas.
Ji turėjo labai konkretų norą. Tad...
Ačiū, širdele. Ačiū, Neitai.
Parodyk, mieloji. Labai gražu.
Nagi, pasakok.
Esi garsiausias „Premier“ lygos treneris,
dėl ko tapau žinomiausia firmos teisininke.
Prisipažink, turbūt visos panos kabinasi tau ant kaklo.
Gerai, nemanau, kad tokios kalbos tinka jaunosios panelės ausims.
- Kas nori ledų? - Aš.
Puiku. Lekiam į parduotuvę.
Ali, eime kartu. Tegul jie pasikalba apie mergaitiškus reikalus.
Eime, širdele. Mes greitai.
Ate.
Gerai, pasakok viską.
Gerai. Na, man patinka viena mergina.
Ji dirba „Atėnų skonyje“.
Anksčiau ji manęs nemėgo, bet dabar ji...
Na, aš nežinau.
Nelabai suprantu moterų siunčiamus signalus, bet...
Kaip atskirt, ar tu merginai patinki, ar ji tik šiaip maloniai elgiasi?
Niekaip.
Bet yra vienas garantuotas būdas tai sužinoti.
- Aišku. - Pakviesk ją į pasimatymą.
Ne, aš negaliu... Negaliu. Ne.
Liaukis, ko tu bijai?
Na, kad ji pasijuoks iš manęs ir pasakys „ne“.
Kad aš nusliūkinsiu pažemintas
ir daugiau niekada nedrįsiu įkelti kojos į mūsų mėgstamą restoraną.
Ir kad kai kitą kartą jame švęsime šeimos šventę,
aš turėsiu sėdėti lauke ant šaligatvio,
valgyti žuvį su keptomis bulvėmis
ir žiūrėti į jus per langą, kaip koks bėdžius iš Dikenso knygos.
O Dieve.
Jis kaip tėtis. Parodyk jam žemėlapį.
Ne, jūsų tėvas mane nudės.
- Parodyk jam žemėlapį. - Kokį žemėlapį?
Mes su tavo tėvu mokėmės vienoje mokykloje,
bet aš nemaniau, kad kritau jam į akį, kol negavau šito.
„Atstumas tarp miestų, kuriuose gimėme, yra 6 640 km.
Atstumas tarp miestų, kuriuose augome, yra 6 807 km.
Atstumas tarp mūsų bendrabučių yra 2 km.
Atstumas tarp mūsų penktadienį 20.00 val., tikiuosi, bus 30 cm.
Ar eitum su manim į pasimatymą?“
Nėra ko delsti, Neitanai.
Taip, tau gali nepavykti, ir minutėlę jausiesi nejaukiai.
Bet taip pat tu gali vesti, turėti du nuostabius vaikus
ir laimingai gyventi.
- Velnias. - Mes namie.
Nagi, nukreipk jo dėmesį.
...su didele grupe pabėgėlių,
įskaitant kelias moteris ir vaikus, kurie bandys gauti prieglobstį JK.
Ką čia darot?
...Portsmute.
Dabar laivas yra netoli Portsmuto uosto,
o dešimtys pabėgėlių tikisi surasti čia prieglobstį.
PABĖGĖLIŲ LAIVAS SĖKMINGAI PERPLAUKĖ LAMANŠO SĄSIAURĮ
Jų atvykimo laukia šimtai rėmėjų.
Tuo tarpu kiti, pavyzdžiui, vidaus reikalų ministrė Brinda Baro, pareiškė štai ką.
NAUJAUSIOS ŽINIOS
Visiems, kurie nori neteisėtai patekti į mūsų šalį, pareiškiu:
„Keliaukit namo. Britanija jūsų nepriims.“
Šiomis dienomis...
- Kvaila idiotė. - Šūdo gabalas.
Ją pačią reikia išsiųsti ten, iš kur ji atsirado.
- Pas mamą į pilvą. Teisingai? - Taip, šefe!
Arba galima pabandyti apeliuoti į šio
akivaizdžiai suklaidinto žmogaus sąžinę.
PADĖTIS PRIE PORTSMUTO UOSTO KELIA NERIMĄ.
TIKIUOSI, @BRINDABARO PERSIGALVOS
IR PADEMONSTRUOS BRITANIJOS GERANORIŠKUMĄ.
- Kalė. - Ką?
Parašyk taip: „Tikiuosi, ta kalė Brinda Baro persigalvos.“
Tiek to, paliksiu taip.
Gerai.
- Labas. - Sveikas.
Neitas.
Norėjau tavęs paklausti. Ar tu...
Atsiprašysiu minutėlei.
Labai atsiprašau. Atsiprašau.
Pirma reikia užbaigti vieną reikalą. Atsiprašau.
Švilpukas. Ateinat čia.
Ką gi, vyručiai. Kaip jaučiatės?
Bamberkečai, tu išvėmei nesukramtytus dribsnius?
Taip, treneri. Aš nekramtau pusryčių.
Tausoju energiją tam atvejui, jei netikėtai kiltų klasių karas.
Taip, ne, logiška. Suprantu. Taip.
Gerai, ponai, šiandien sutelksime dėmesį į universalumą.
Žaisdami totalinį futbolą turit nuolatos savęs klausti:
„Kaip elgtis šioje situacijoje?“
Suprantat, ar turėčiau atsitraukti ir pakeisti Janą Masą gynyboje?
Ar, suprantat, turėčiau pulti kaip Džeimis?
Ar, žinot, turėčiau duoti Rojui kramtomosios gumos,
nes jam smirda iš burnos?
Kalbu hipotetiškai. Nesijaudink. Tau iš burnos nesmirda.
Suprantat? Turit mokėti atsidurti bet kurioje pozicijoje bet kuriuo metu.
O tam reikia gerai suprasti
ir įvertinti kiekvieno žaidėjo poziciją ir jo funkcijas toje pozicijoje.
Todėl dabar Berdas pakeis mūsų rūbininką Vilą.
Taigi. Išbėgę į aikštelę pramankštai su kamuoliu,
visi susikeisit vietomis. Aišku?
Pavyzdžiui, sakykim, Aizekai, tu užimsi puolėjo poziciją.
O tu, Dani, gynėjo poziciją. Supratot?
Aš būsiu Danis Rochas?
Teisingai, Aizekai. O Danis bus tavim. Ar aišku?
Sumalsim juos į miltus, bliamba, bro.
Dieve šventas.
Kalbos pamėgdžioti nereikia.
- Nagi. - Gerai, kaip norit. Galit pamėgdžioti.
Geras.
Prašau, Rojau. Išdalink.
Rojus išdalins jums vardines korteles su kito žaidėjo įrašytu vardu.
Kurio žaidėjo vardą gausite, su tuo susikeisite vietomis.
- Visi supratot? - Taip, treneri.
Gerai, puiku. Treneri, nieko nepamiršau?
- Ne, mažuti. Pirmyn! - Ką gi, pirmyn. Girdėjot, ką jis pasakė.
OBISANIJA MASAS
Štai taip, vaikinai. Štai taip.
DŽEIMIS DŽEIMIS
BAMBERKEČAS VAN DAMAS
- Prašau, treneri. - Ačiū, treneri.
Treneri. Čia turbūt klaida. Aš gavau save.
Ne, Džeimi, tai ne klaida.
Tiesiog pamanėm, kad norėtum daryti tai, ką geriausiai moki.
Žaisti puolime ir mušti įvarčius, ar ne?
Taip.
- Taip, jei taip norit, taip. - Puiku.
- Gerai. - Sėkmės.
Ačiū.
Skanu. Kas čia?
Vanduo.
- Aš laisvas. - Greičiau!
Puikus bandymas, van Damai. Tu labai stengeisi, mes tave mylim.
Bazai, ką tai reiškia?
Susikeičiau vietomis su Polu.
Supranti, neužmušamas pozityvumas.
Puikiai padirbėjai su buteliais, treneri Berdai.
Sumauti pindukai!
Man taip nepatinka. Noriu būti savimi.
Pala.
Dani. Paklausyk, nagi. Tu esi centro gynėjas, nepamiršk.
Kelti kampinį - ne tavo darbas. Dabar tai daro Aizekas.
- Taip. Gerai, treneri. - Aizekai, nagi, žmogau. Dabar tu.
- Gerai, Aizekai. - Pirmyn.
- Tau pavyks, bro. - Gerai.
Treneri, aš nesu kėlęs kampinio.
Ne, aš žinau. Taip yra todėl, kad buvai įstatytas į rėmus, Aizekai.
Kaip dešimtmetis berniukas su suaugusiojo jėga ir barzda.
Į centro gynėjo rėmus, kuriam nebuvo leidžiama kelti kampinio.
Na, drauge mano, šiandien šiuos rėmus mes sulaužysim.
Supratai? Nagi.
Ir ką man daryti?
Nežinau. Tiesiog spirk iš visų jėgų.
Gerai.
Karšta! Karšta arbata.
Biškį pro šalį.
REGIS, PATRAUKEI JOS DĖMESĮ.
BRINDA BARO
FUTBOLININKAI POLITIKĄ TEGUL PALIEKA MUMS,
UŽSIČIAUPIA IR SPARDO KAMUOLĮ.
PRIEŠINGAI
Tedai. Tik noriu pasitikslinti, ar teisingai suprantu.
Sezono įkarštyje ketini pakeisti taktiką
ir pakeisti ją visiškai nauja sistema,
kurios vaikinai niekaip neįkanda.
Manai, tai gera mintis?
Na, Trentai, aš manau,
kad tai bus tarsi pasivaikščiojimas su Robertu Frostu.
Labiau vilioja kelias nepramintas.
- Čiuožk iš čia, bliamba. - Taip, ne, žinoma. Atsiprašau.
O Dieve.
Ką gi, kurtai. Šiandien pakalbėsim apie trečią dalyką - suvokimą.
Kai žaidžiate totalinį futbolą,
visuomet turite žinoti, ką veikia jūsų komandos draugai.
Nuolatinis judėjimas reikalauja nuolatinio dėmesio, taip?
Tad jei Semas bėga į centrą, jūs visi keičiat poziciją, taip?
O jei Danis grįžta į gynybą, tai reiškia ką?
Kad užšalo pragaras?
Ne, tai reiškia, kad turit persigrupuoti
ir palaikyti Danio pasirinkimą.
Gerai, turite klausimų?
Taip, treneri. Ką reiškia ta raudona virvelė?
Geras klausimas.
Japonų kultūroje egzistuoja mitas,
kad visas giminingas sielas sieja nematoma raudona virvelė.
O ta virvelė pririšta prie mažojo rankos pirštelio.
Tada kodėl ji pririšta prie mūsų pimpių?
Taip.
Taip. Na, žinot, tai buvo Rojaus mintis.
Bet esu įsitikinęs, jo mintis grindžiama tuo,
kad beveik neįmanoma nežinoti, ką daro tavo komandos draugas,
kai jūsų pimpiai surišti virvele.
Teisingai pasakiau, Rojau?
Taip. Kažkas panašaus.
Aišku, gerai. Taip.
Taigi, dabar pradėsime pramankštą su kamuoliu nepilnu greičiu.
Nenorėčiau, kad tos virvelės pernelyg atsilaisvintų.
O kiek jos bus įtemptos - palieku spręsti jums.
Nebandyk toli pasitraukti.
Pradedam?
„Pimpiai“. Viens, du, trys.
- Pimpiai. - Nagi, pirmyn.
Išsiaiškinkit! Šito teks išmokti.
Po galais. Žiūrėk, kur aš.
Atakuoju.
Ginuosi.
Žiūrėkit, ką Kentas man davė. Jei kartais norėtume...
- Ne. - Pasvajok, bliamba.
- Duok jam daugiau erdvės, Dani. - Atsiprašau, treneri, aš bijau.
Bro, gal nori...
Viskas gerai. Penis nenukentėjo.
O Dieve.
Pamaniau, kad nuplėšiau Džeimio galiuką.
Atsiprašau. Labai atsiprašau.
Gerai.
BRINDA BARO
@SEMASOBISANIJA TEGUL RŪPINASI NE MŪSŲ ŠALIES SAUGUMU,
O TUO, KAD YRA NEVYKĘS NEVYKUSIOS KOMANDOS FUTBOLININKAS.
@BRINDABARO, GERIAU BŪTI NEVYKUSIU FUTBOLININKU,
NEI TOKIU NEPAKANČIU ŽMOGUMI.
SUTIKTUM PAVAKARIENIAUTI SU MANIM?
Sveikutė!
Labas.
Atsiprašau, kad vėluoju.
Aš niekur neskubu. Turiu tau dovaną.
Aš jos nenoriu.
Nepyk.
Žinau, kad esi labai dėmesinga ir dosni.
Bet aš jos nenoriu.
- Kyle, aš tik... - Nė nenoriu žinoti, kas tai.
Ne. Noriu nors kartą tiesiog pabūti su tavim
ir nejausti, kad nori išversti mane iš kojų.
Aišku. Atsiprašau, kad bandau išversti tave iš kojų.
Ne. Aš ne tą norėjau pasakyti...
Ne. Viskas gerai. Aš suprantu. Būtent taip ir elgiuosi.
Per greitai ir per stipriai tave spaudžiu. Atleisk man. Aš pristabdysiu save.
Bet tik truputį.
Tai buvo kruasanas. Užsakiau tau kruasaną.
Tu nuostabi.
Bet leisk ir man ką nors dėl tavęs padaryti.
Sutarta.
Ačiū.
Bet pasistenk mane nustebinti.
Tai paskutinė dovana, prisiekiu.
Ką pasakysi?
Labai skanus kruasanas.
Ar sutiktum nueiti su manim į pasimatymą?
Taip.
Puiku.
Tikiuosi, toje dėžėje nebuvo nieko gyvo.
Ne. Tikrai ne.
Patikėsiu.
UŽSIČIAUPK IR SPARDYK KAMUOLĮ
1. FIZINIS PASIRENGIMAS 2. UNIVERSALUMAS
3. SUVOKIMAS 4. ?
Prašau, pone.
Aš daug galvojau.
Kitą kartą pririšim kelių žaidėjų pimpius prie vieno žaidėjo pimpio.
Gerai?
Tai buvo vienkartinė akcija, Rojau.
Taip, šitą variantą jau išbandėm, treneri.
Gaila.
Taigi, Tedai.
- Tas ketvirtas dalykas. - Taip, pone.
- Taip ir nepasakai, kas tai. - Ne, ponia.
- Bet tu žinai? - Iš tikrųjų tai ne.
- O tu, treneri? - Aš agnostikas.
- Rojau? - Neturiu supratimo, bliamba.
Ketvirtas dalykas dar turi atsiskleisti.
Tai ketvirto dalyko nėra?
Vienas žmogus kažkada pasakė:
„Kartais reikia palikti vietos, kad į kambarį įžengtų Dievas.“
Tai ketvirtas dalykas yra Dievas?
Ne. Nemanau. Treneri?
- Aš ateistas. - Rojau?
Tikiuosi, ne, bliamba.
Žmogau, vėluoji 10 minučių. Bauda - šimtas baksų, aišku?
Kas tau negerai, bliamba?
Tuojau paaiškinsiu, kas negerai.
Pasaulis kupinas piktų žmonių, kurie daro blogus dalykus.
Bet aš nieko negaliu padaryt, nes turiu spardyt kamuolį.
Už ką tie patys žmonės mane myli!
Tik tol, kol nesusimaunu ar neįspiriu baudinio.
Ar neatsikertu atgal,
o tada jie tiesiog nori išsiųst mane ten, iš kur atvykau, bliamba.
Samueli!
Viskas gerai.
Žinai, aš vis viena noriu pamatyti.
Ne. Aš negaliu tavęs ten nuvežti.
Ne. Nenoriu, kad tai matytum.
Ar žinai, kiek užtruksi, kol vėl atidarysi restoraną?
Nežinau, ar to noriu.
- Samueli. - Ką?
Kodėl? Kam? Kad vėl kas nors ateitų ir viską suniokotų?
Padaryk tai dėl savęs.
Dėl savo draugės Simi.
Dėl visų tų, kurie nori pasijust kaip namie, kai yra toli nuo jų.
Klausyk savo širdies, Samueli.
Pyktis nieko gero neduoda.
Taip. Gerai.
Bet jei iš tikrųjų nori įsiutinti tuos, kurie tai padarė,
atleisk jiems.
Ką?
Atleisk jiems. Didelio daikto.
- Didelio daikto? - Didelio daikto.
Paklausyk, sūnau.
Nesigręžiok atgal. Žiūrėk į priekį.
Ačiū, tėti.
Kaip manai, gal įsirengt apsaugos kameras?
Žinoma. Ir apsaugos postą.
Prašau, pasakyk, kad esi apsidraudęs.
Esu apsidraudęs.
Ačiū Dievui. Antraip tavo mama mane nudėtų.
- Tau nuo jos klius? - Ne. Draudimas!
Atsiprašau, kad trukdau.
Semai, mes jau pasiruošę pradėti.
Bet, žinai, jei šiandien nori treniruotę praleisti, aš nieko prieš.
- Ačiū, treneri. - Ne, jis eis į treniruotę.
- Gerai. Na, tuomet bėk persirengti. - Einu persirengti.
Gerai.
Labai malonu pagaliau susipažinti, pone.
Ir man.
Žinot, šiandien ir aš taip norėjau apsirengti.
Juokdarys.
- Norit amerikietiškų saldainių? - Kas jų nenorėtų?
Taip. Eime. Juose yra blogo cukraus.
- Kukurūzų sirupo su daug fruktozės. - Per daug žodžių. Tiesiog blogo cukraus.
Iš pradžių Rupertas man dovanodavo tokius glėbius tulpių,
- kad jo floristė sugebėjo nusipirkt pilį. - Ką?
Na, Skantorpe, bet vis viena pilis.
Na, šįvakar veduosi Džo pavakarieniauti.
Jei ji ir vėl norės sumokėti, aš...
Ką tu?
Paliksiu arbatpinigių.
- Laba diena. - Labas, Lesli.
Norėčiau pristatyti...
P. Obisanija.
Rebeka Velton. Malonu pagaliau susipažinti.
Ir man. Samuelis man daug apie jus pasakojo.
Tikrai?
Taip.
Smagu.
Taip! Kurtai, pirmyn!
Pirmyn, „Ričmondai“!
Aš Kylė, beje. Sveiki.
Kurtai, pirmyn.
Nagi.
- Bamberi! Spirk! - Traukis, žmogau!
Bamberi! Ne.
„Ričmondas“ skęsta nesėkmių duobėje,
vis tik Tedą Lasą galima pagirt už pastangas išbandyt kažką naujo. Bet tai...
Padėk man, Krisai, nerandu žodžio.
„Užknisa“, Arlai. Tas žodis yra „užknisa“.
Toks jausmas, kad jie nėra žaidę futbolo.
Varge mano, jau ir savo komandos narius stumdo.
„Ričmondo“ žaidėjams besiblaškant aikštėje,
varžovai surengia kontrpuolimą.
Perdavimas Parslovui. Parslovas perduoda Hamiltonui...
Įvartis!
Po trečiojo Hamiltono įvarčio „Arsenalas“ pirmauja 3:0.
Šūdas!
Gerai.
Viskas gerai.
Viskas baigta. Mus vėl perkels į žemesnę lygą,
o man vėl teks gamint dešreles iš popieriaus.
Kantrybės, Mei.
Lašelį kantrybės.
Paklausk savęs, kaip elgtis šioje situacijoje?
Pirmas kėlinys baigiasi trys-nulis „Arsenalo“ naudai,
o „Ričmondas“ turi daug ką aptarti.
Pagrindiniai klausimai galėtų būt šie: „Kodėl mes taip blogai žaidžiam?“
ir „Gal verčiau einam namo?“
Džeimi, tu makaluojiesi gale, žmogau.
Privalai būti priekyje.
Reikia išplėsti gynybą.
Turi įmušti įvartį, bliamba.
Kaip jį įmušti, jei niekas man nepadeda?
Galėtume grįžt prie senos geros sistemos 4-4-2.
Kol tinkamai pramoksim.
Atrodom kaip šikniai.
Po galais. Kas su jumis negerai?
Vyručiai. Paklausykit.
Na, pamenu, kai tik pradėjau trenerio karjerą,
labai norėjau išreikšt savo individualybę.
Kadangi buvau paprastas vyrukas iš Amerikos, dirbantis sporto srityje,
ir labai bijojau tatuiravimo adatų,
vienintelis būdas tai padaryti buvo užsiauginti barzdą ir ūsus.
Barzdos, žinoma, negalėjau užsiauginti.
Antraip mudu su treneriu būtume atrodę kaip iš „ZZ Top“.
- Iš jų dainos „Gražiai apsirengę vyrai“. - Gerai tu čia.
Dieve, nekenčiu, ką su manim padarei, bliamba.
Laimei, tais laikais egzistavo keturių komikų grupė,
kuri vadinosi „Blue Collar Comedy Tour“.
Jie ne tik pasižymėjo humoru, linksmomis pašaipomis ir lakiomis frazėmis,
bet ir atspindėjo keturis dažniausiai sutinkamus vyrų tipus.
Ronas Vaitas, kuris man labiausiai patiko, buvo švariai nusiskutęs.
Vienas variantas.
Laris Keibl Gai turėjo didelę ir vešlią smailią barzdą.
Bilas Engvalas irgi turėjo smailią barzdą.
Bet ji buvo mažesnė ir labiau išpuoselėta.
Nesiekė lūpų kraštų.
- Taip pat žinomas kaip Vandaikas. - Ačiū, treneri.
Dar buvo Džefas Foksvortis, kuris buvo su ūsais.
Įsivaizduokit. Aš surizikavau
ir užsiauginau didelę ir vešlią smailią barzdą, kaip Keibl Gai.
Sau aš atrodžiau gražus.
Kol treneris Berdas pasivedėjo mane į šoną,
kaip tik prieš pat mano vestuves,
ir kai ką man pasakė. Pameni, ką tada man pasakei?
„Su ta barzda tu panašus į didžiapėdžio šiknaskylę.“
Būtent.
- Arba saskvočo. - Šiandien tu užsivedęs.
- Užčiaupk mane. - Ne.
Treneris buvo teisus. Mano veidui ta barzda netiko.
Tad labai greitai ją nusiskutau, pasilikau tik ūsus, ir niekada to nesigailėjau.
Noriu pasakyt, kad labai dažnai
teisinga mintis slepiasi po keliomis neteisingomis.
Ar ne?
Nori ką nors pasakyti, Džeimi?
- Na, taip. Bet... - Puiku. Įdėmiai klausome.
Na, tik nepagalvokit, kad esu pimpis, kai tą pasakysiu.
Gerai. Tada klausykit.
Ne aš darau ne taip.
Jūs viską darot ne taip.
Ta prasme... Ne, mes visi viską darom ne taip.
Jei norim, kad mums pavyktų,
liaukitės bėgę prie manęs ir pradėkit žaisti per mane. Suprantat?
Žiūrėkit. Pažiūrėkit.
- Galiu? Ar galėčiau... Gerai. - Taip, žinoma.
Žiūrėkit, aš neturiu čia būti. Neturiu žaist puolėjo pozicijoje.
Turiu būti čia, centre.
Aš turiu būti čia, suprantat? Danis turi būt priekyje.
Kolinas turi būt čia. Rišaras - čia.
Nebėkit pas mane, aišku? Pradėkit žaisti per mane. Suprantat?
Tai yra totalinis futbolas.
Ką pasakysit?
Atrodo logiška.
Štai jis. Número cuatro. Pasiaukojimas.
Jis atsisako asmeninės šlovės komandos labui.
Puiki mintis. Bet tai nėra ketvirtas dalykas.
- Taip ir padarykim! Nagi. - „Keturi“, kai suskaičiuosiu iki trijų.
- Viens, du, trys... - Keturi!
Kurtai antrą kėlinį pradeda, pralaimėdami trimis įvarčiais.
Jie turi kažką daryti, delsti negalima.
„Arsenalo“ smūgis, van Damas pagauna kamuolį ir siunčia jį Janui Masui.
Labai gerai.
Diksonas. Perdavimas Tartui.
Tartas Obisanijai. Perdavimas Hjuzui.
Vėl Tartas.
Perduoda Makadu į centrą.
Siunčia Rochui.
Rochas grąžina jį Tartui.
Kuris siunčia jį per visą aikštę Bamberkečui.
Bamberkečas Gudmanui.
- Gudmanas Tartui... - Gerai.
...vartų aikštelėje.
Firminis Tarto spyris kulnu.
Ir Monloras siunčia kamuolį į vartus!
Tai buvo neįtikėtina!
Didinga nepakartojama įvarčio simfonija, kuriai dirigavo Tartas.
Šaunuoliai!
- Tiesiai į vartus. - Labai gerai!
„Arsenalas“ pirmauja 3:1.
Bet pagaliau po ilgo laiko kurtai ėmė rodyti gyvybės ženklus.
Tedai.
Jis pasiteisins.
- Puiku. Kas? - Totalinis futbolas.
- Gerai. Kodėl? - Tuojau pasakysiu, kodėl.
Laso būdu.
- Tu visą savaitę nekeitei taktikos. - Nekeičiau?
- Ne. Taip elgiesi jau trečią sezoną. - Tikrai?
Taip. Lėtai ir užtikrintai kurdamas pasitikėjimo ir palaikymo kultūrą
per tūkstančius nepastebimų akimirkų,
kurios leidžia daryti neišvengiamą išvadą.
- Totalinis futbolas. - Na, neblogai tu čia.
Jis pasiteisins.
Ir visai nesvarbu, kas tas ketvirtas dalykas.
Šmikis, bliamba.
Taip. Bet savas šmikis.
MAMAI
KAIP ŽINOTI, KAD MERGINA NEATEIS Į PASIMATYMĄ?
NIEKAIP.
- Sveikutė.
- Labas. - Galiu prisėsti?
Žinoma. Taip, sėskis, prašau.
Ačiū.
Atrodai nuostabiai. Ačiū, kad atėjai.
- Ačiū, kad atėjau? - Žinai...
Pagalvojai, kad neateisiu?
Ne. Išgersi ko nors? Atsiprašau, jau užsakiau.
- Ne, viskas gerai. - Nervinuosi.
Štai. Prašau ir prašau.
Geriausias staliukas. Kaip ir pageidavote.
Bombarduoji meile.
Žinau, kad ne tokio rezultato tikėjaisi,
bet aš labai didžiuojuosi tavo ir visos komandos žaidimu.
Ačiū, tėti.
Susipažinau su Rebeka.
- Ne. Kalbėjai nesąmones? - Taip.
- Nori pamatyt restoraną? - Labai.
Nežinau, tėti, norėčiau...
Norėčiau, kad būtum jį pamatęs, kai atidariau. Jis buvo nuostabus.
Man patinka.
- Tėti, jis nebe toks. - Ne taip ir blogai.
Žiūrėkit, kas atėjo.
Staigmena sugadinta.
Ką jūs čia veikiat, vaikinai?
Na, mes savęs paklausėm: „Kaip elgtis šioje situacijoje?“
Ir pamanėm, kad turėtume tau padėti.
Ryte mano pusbrolis įdėjo langą.
Bet nuolaidos negavau, nes jis - šiknius.
O aš atnešiau kelias dėžes vyno iš savo vyno rūsio.
Jis, žinoma, nėra geriausias, bet labai geras.
O Bamberkečas bando sutaisyti iškabą.
Neoninės iškabos - paprasčiausi vamzdeliai su dujomis.
Nusprendžiau pabandyt sutaisyti. Atsuktuvą.
Bičiuliai, tai neįtikėtina. Tikrai.
Labai jums ačiū.
- Mums malonumas, žmogau. - Nėra už ką.
- Šaunuolis, van Damai. - Simi.
Semai.
O Dieve.
- Tu juos sukvietei? - Ne, jie patys man paskambino.
- Šaunuoliai, ar ne? - Tai...
Noriu su kai kuo tave supažindinti.
- Gerai. - Simi, susipažink su mano tėčiu.
Malonu susipažinti, Simi. Semas man daug apie tave pasakojo.
- Tikrai? - Taip, tikrai.
Na, ir man malonu susipažinti, p. Obisanija.
Ne. Mano tėvas buvo p. Obisanija. Vadink mane Ola.
PAS OLĄ
Nesirūpink. Pirmadienį užsakysiu naujus veidrodžius.
Ne. Tegul lieka šitie.
Manau, jie visiems primins, kad ne viskas turi būti tobula.
Jei skanus maistas, kam rūpi kažkokie veidrodžiai?
Būtent.
Jei jau apie tai prakalbom, kas išalko?
Mes!
Gerai. Paruošiu jums vakarienę.
Semai, Simi, paskui mane.
Klausau, šefe!
Užkandžiai paruošti.
Nagi, leisk padėti, vaike.
Išvertė Laima Banionienė