Men Gud. Vad är det som händer?
Nu vill jag snart se er påklädda.
Klockan är inte kvart över elva längre, hon är 28 minuter över.
Tänk er hur jag blir när klockan blir 12.
Så sätt lite fart. Lorna.
Du måste prata med fotografen,
för han håller på att fota gässen på gräsmattan,
och de är inte officiellt inbjudna.
Tar han fler tror alla att bröllopet har gåstema,
och vi är bättre än så.
-Okej. -Okej? Okej.
Jag pratade med den ansvarige.
Vi missade frukosten, men jag får ta överblivna korvar.
Herregud. Vad håller han på med?
Hon borde ha betalat för nån bra.
Vem går till sin fästmans frisör?
-Okej. Jag tror att vi är klara. -Okej.
Hur går det?
Amy är klar nu.
Popstjärnan Sebnem Ferah kombinerat med den store Levent Yuksel.
Okej.
Jag vet inte vilka de är eller varför de träffas.
Jag kan bara tänka mig hur konstiga de ser ut i håret.
Som nytt tema, ska vi ta snyggt hår kombinerat med snabbt?
Jisses.
Gud, vad kul det är med bröllop.
Sa jag... att jag ska sluta skriva?
-Jaså? -Ja.
Jag återgår till finansbranschen.
Freddy.
-Kan vi prata lite? -Ja.
Och jag vet precis vad du kommer att säga.
"Ursäkta, Scott, men jag minns tydligt att du sa dig vara socialist
den 18 juni 2011
efter att du beslutat att kapitalism, eller snarare neo-feodalism,
inte går ihop med demokrati."
Tja, så här svarar jag på det...
Ja.
Hör på, jag behöver råd.
Jag är ju singel,
och på ett bröllop med min fru och hennes pojkvän.
Så ja, jag är rätt person.
Okej. Jag funderar på att fria till Nikki.
Häftigt.
-Grattis. -Här.
Här på bröllopet?
Ja. Vi skulle förstås inte berätta det.
Jag vet inte...
Fria på ett bröllop,
det är som att mörda nån på en begravning.
Det kommer att dra åt sig uppmärksamhet.
Är det lite väl mycket?
Kaka på kaka, liksom.
-Ja, du har nog rätt. -Ja.
Ja. Jag måste gå, har en vaxning bokad.
Vad tycker du?
Vänta. Hallå?
Hallå?
Finns det ingen täckning här?
Jag vet inte. Jag stängde av min för att njuta av spaet.
-Finns det ett spa? -Ja, vid orangeriet.
-Finns det ett orangeri? -Ja, bakom solterrassen.
Finns det... Okej. Sluta.
Jag ska dela ut sex knapphålsblommor klockan två,
och jag ville inte ha den stressen hängande över mig.
-Okej. -Vad gör du?
-Organiserar. -Jaså?
Jag är chef nu, och jag vet hur man får saker gjorda.
-För Guds skull. Jag går. -Vart ska du?
Och glöm inte ringarna.
Hördu! Nog med gäss nu.
Nej. Inga fler gäss.
De är jättefina, men vi har inte gåstema.
-Karen. -Vad är det?
-Hon kommer inte ut. -Varför det?
Troligen representerar den här sidan dörren hennes tvivel.
Vad? Varför?
Han rakar ju kroppen och är väldigt metrosexuell, eller hur?
Nej, jag menar...
Killar som korsar benen helt.
Ja. Precis.
-Kaz? -Vi väntar en stund.
Kaz, får jag komma in?
Hur ser jag ut?
Helt fantastisk.
Jag gillar inte när folk stirrar på mig.
Precis, och du är lärare, sa du?
Barn är inte människor.
Karen.
Du är jättevacker.
Det känns inte som jag.
Det är visst du.
Jag glömde. De frågade om musiken.
Jag spelar den från min mobil.
Jaha.
Har de inte reklam på den appen?
Kommer det inte att avbryta och förstöra stämningen?
Jag betalar inte för premium bara för en kväll.
-Nej, just det. -Jisses.
Det är definitivt du.
KAREN & SCOTT
Jag trodde att vi skulle vara på fältet.
De har ändrat sig, sa han, och vi ska fortsätta gå.
Hör på.
-Nikki. -Vad?
-Har du sett prästen? -Får...
-Så sexig. Ja. -Jag skulle...
-Nej. -Eller hur?
Jaha, du gillar honom?
-Ja, han är så läcker. -Jaså?
Jag gillar män som har jobb.
Hej. Freddy.
Elliot.
Jag glömde min kavaj på tåget.
Och min skjorta.
Det är långt från toaletterna.
Jag undrar varför alla följer mig.
Här är det. En dörr.
-Wow. -Wow.
-Ska jag knacka? -Ja, det ska man alltid.
-Herregud. -Ja.
VÄLKOMNA TILL DEN HEMLIGA TRÄDGÅRDEN
-Det är Den hemliga trädgården. -Ja.
Jase, har du...
Nej. Ingen aning.
-Hej. -Hejsan.
-Jase. -Hej.
Scott!
Hej, snygging.
-Ser man på. -Det är så vackert.
Är det våra hortensior?
Ja. De har lånat dem.
Han är snäll, men han kan inte växter.
Herrejävlar. Hur mycket har detta kostat?
Jag bara undrar.
Har Erica en favoritbok?
Hej.
Välkomna till Den hemliga trädgården.
Jag skulle be er sitta på Scotts sida...
-Okej. -...för det är, annars...
-…blir det skevt mellan familj och vänner. -Blir det?
-Okej. -Okej.
Tack så mycket.
-Hallå. -Hej. Hur är det?
Den hemliga trädgården. Ska vi sitta på Scotts sida?
Känner du dig konstig i magen?
-Nej. -Är det bara jag?
Går det bra?
Sen då? Ska vi få tillbaka hortensiorna?
Ja, det ska vi.
Titta.
Visste du om det här?
Inte riktigt... fast jag byggde bågen...
Gjorde du... Gud.
Vadå? En helt vanlig träbåge.
Nej. Jag klarar det inte.
Min concealer är urdålig, och dyr.
Wow.
Första gråten sen 2012.
-Mo Farah. -Ja. Visst.
Hej.
Tack.
Det är lugnt.
Jag menar, romanen är
fortfarande lite för inkapslad i sitt eget moraliska universum, men...
Tack.
I Gud Faderns, Sonens och den helige Andes namn,
har vi samlats här idag för att bevittna vigseln
mellan Karen Mary Newman
och Scott Excalibur Atalanta Filburt.
"Älska vad som helst och hjärtat sörjer och kanske krossas.
Vill du behålla det intakt, ge det inte till någon."
Kan man göra en pull-up på den bågen?
"Men då blir det okrossbart.
Att älska är att visa sig sårbar."
Det var vackert. Du skriver så bra.
Nej. Det var inte jag...
Underbart.
Tror de att jag skrev det?
Är det känt borde du säga vems det är.
För att kunna älska varandra, måste vi först älska oss själva.
Kommer du att älska, och trösta henne,
och vara henne trogen
så länge ni båda lever?
Ja.
Jag förklarar er härmed man och hustru.
Tack.
Tack och lov för det. Jag måste kissa.
Jag är glad att du blev rörd, men jag tänker inte publicera, nej.
Du förstår sorgens anatomi.
Jadå, jag kan mina lökar.
-Vet du att den enda man... -Fortsätt.
...som aldrig gjort mig besviken är Jesus?
Jaså. I alla fall, kul att ses.
Hej.
-Hur är det, Shakespeare? -Bra, och du?
-Bra. -Fin gudstjänst, eller hur?
Vem har aldrig sagt det?
Men ja, det var fint.
Ja. Vi går dit bort.
Vänta. Vart är vi på väg? Receptionen är ditåt.
Gå en liten sväng med mig bara,
innan talen börjar.
-Går det bra? -Okej.
Inte för länge bara. Jag ska förklara bröllopsgåvan.
Jag vill inte att hon tror att vi köpt det billigaste på listan
som alla andra,
fast det är vad vi gjorde.
Herregud.
Jag älskar dig...
Nikki.
Och jag vet att fria på ett bröllop
är lite som en kaka.
Men jag insåg att jag borde göra det, och varje dag jag inte gör det
har det känts konstigt, som ett svek.
Du är dubbelt så underbar som du behöver vara
för att jag ska älska dig i resten av våra liv.
Det här är bara överbliven underbarhet som jag inte ens...
Om jag var en annan just nu,
finns det nog för honom att älska i resten av hans liv.
Nikki Newman.
Vill du...
Nikki Newman.
Herregud. Nikki, tänker du säga nej?
Vad...
Hej.
Kommer jag olämpligt?
Jag är ledsen att tränga mig på.
-Jag försökte ringa. -Det finns ingen mottagning här.
-Bara i förmaket. -Finns det ett?
Så jag ringde ditt jobb, pratade med Jen.
Jag kunde hitta på, men hon vet ditt lösenord.
Nej.
Men hon var taktfull och låtsades gissa.
Så vad är det som hänt? Va?
Så, just det. Vi har hamnat i en situation.
Princess och Tylers placeringar fungerar inte längre.
Redan? Varför då?
Nikki, det här är komplicerade barn,
och alla vågar sig inte på det.
Så nu har vi två barn på ett socialkontor utan nånstans att ta vägen.
Hemmet tar inte tillbaka dem, för sängarna är redan tagna.
Jag har kommit för att fråga er om ni kan ta Princess.
Tillfälligt först, men för er kan det bli permanent.
Annars får de ännu ett fosterhem Gud vet var,
och det gör allt bara värre för dem.
Men vi ber er ta ett barn ni kanske inte får behålla.
Men varför vi?
För att ni är passionerade och hängivna,
och ni byggde ett nytt rum i er lägenhet på en dag.
Och vi har inga andra.
Okej, kan vi få ett ögonblick?
Ja, 60 sekunder, absolut.
Får vi prata lite nu genast?
-Jadå. Gör det. -Okej.
-Fan. -Ja. Okej.
-Hur känner du dig? -Sjuk.
-Bra eller dåligt sjuk? Eller... -Jag vet inte, Jason.
Jag har Spanx på mig, det komplicerar saker.
Vi kanske inte får behålla henne.
Hon sitter på ett kontor, Jason.
-Ensam. Utan någon. -Jag vet.
Jag vet.
Herregud. Jag kan inte tänka i de här skorna.
Vi har ju gått vidare. Jag är rädd att gå tillbaka.
Jag vet.
Så...
Kom.
-Vi svarar ja. -Ja, kom.
Okej.
-Karen. Vi måste gå. -Vad?
Det är Princess.
Det är komplicerat, men vi kan få ta henne.
Du skojar.
Jag är så ledsen.
Var inte det. Herregud. Åk och hämta er dotter.
-Jag älskar dig. Okej. -Jag älskar dig också.
Kom nu.
-Ja, åk ni. -Vi ses sen.
Jag messar dig talet. Okej? Ledsen.
-Följ mig. -Okej.
Okej! Kör!
Handbromsen, Jason!
-Okej? Ja. -Ja.
Vad är samlingsnamnet för rävar?
Jag vet inte, Jase. Varför det?
Det verkar vara sånt vi borde veta nu.
Kan du kolla upp det åt mig?
Okej.
Stal du de små schampona från hotellet?
Klart att jag gjorde. Vi har en familj nu.
Det heter en rävflock.
-En rävflock? -Japp.
Är du säker?
Är det lövträd som...
-Jase, andas. -Jaha? Okej då.
Vi är redo.
Ja.
Kan du kolla upp lövträd?
Okej.
Synd att vi missar talen.
De är säkert jättevackra.
Jag har en lista här
över dem som har sagt att det här aldrig skulle hända.
"Abigail Turner."
Vi behöver inte titta på henne. Hon vet vem hon är.
"Celeste Davies." Där är hon.
"Catherine Murphy."
Japp, där sitter hon.
Ingen gäst? Okej.
-Hej. -Hej.
-Hur är det? -Bara bra.
-Hej. -Hej.
Det här är Nikki och Jason,
och de undrar om du
vill bo hos dem ett tag.
Ja? Duktig flicka.
Kom, Tyler, så går vi.
Nej, raring, för...
Du minns väl att Tyler inte ska följa med dig idag?
Men vi skulle träffa honom på tisdag, va?
Okej?
Så ge Tyler en stor kram,
så ses ni på tisdag?
Duktig flicka.
Okej. Kom hit, vännen.
Gregg, kan du...
Kom nu, vännen.
Jag vet att det är svårt.
-Kom nu, Tyler. -Kan du ge oss ett ögonblick?
-Ja. -Självklart.
Kom, Princess. Kom här, snälla.
Det blir jättebra. Du får en jättefin...
Jaså?
-Hej, vännen. -Hej.
Hejsan.
-Det är ingen fara, vännen. -Kommer du med in i bilen?
-Gå nu. Det blir bra. -Det är ingen fara.
Duktig flicka, titta.
Här är bilen, titta.
Kom nu.
Duktig flicka.
Så där.
Vill du komma och bo hos oss kanske bara inatt,
och sen, du vet, för alltid...
Nej, vi har inte tid med det nu.
Ni är föräldrar... nu.
Ni har ett jobb att sköta.
Ni är flygvärdarna.
Hon behöver veta att allt är okej.
Okej?
Du klarar det fint.
Mina damer och herrar,
ge en applåd till Karen och Scott
och deras första dans som gifta.
Till en musik som Scott älskar.
-Är du redo? -Ja.
Var inte fånig. Kom igen.
En grupp rävar kallas en rävflock.
Nej, Jase. Låt det komma av sig självt.
Okej.
Borta bra men hemma bäst.
Nu är vi framme.
Kom nu.
Hur är det med dig, vännen?
Ja, här bor vi.
Hennes väska.
Just det.
Kom.
Jag ska bara hitta nycklarna.
Nikki.
-Nikki. -Vad?
Kom hit, är du snäll.
Ta hennes väska bara.
Nej, allvarligt! Kan du komma hit?
Vad?
Herregud.
Okej.
Vad gör vi nu?
Jag vet inte.
Ta ut honom.
-Kom nu, hur är det med dig? -Hej.
-Vad gör du där? -Va?
Var är Princess?
-Hon är där borta. -Där.
-Princess! -Tyler.
Så bra att du är här.
-Vad ska vi göra? -Jag vet inte.
Herregud, Jase. Vad ska vi göra?
Jag vet inte. Du frågade precis, och jag vet inte.
Ska vi ta in honom i huset?
Nej. Det kan vi inte. Det är kidnappning.
-Vi har redan kidnappat honom. -Nej, det...
Det har vi inte, för vi visste inte att han var där inne.
Nu vet vi att han är här. Flyttar vi på honom är det kidnappning.
Men om vi står stilla...
Om vi står stilla kan de inte anhålla oss.
Du vet väl att det inte är en plan? Att stå still är inte det.
Ring till Penny.
Vi på Dowdens Kitchens
bygger ert perfekta kök från noll.
Med 50 % rabatt just nu
har det aldrig funnits en lämpligare tidpunkt.
Dowdens, ert hem hemifrån.
Tidsbegränsat erbjudande. Se villkoren för detaljer.
Ja. Nej, jag förstår.
Okej.
Tack så mycket. Tack.
-Vad sa de? -Alltså, de sa att
han kan sova över inatt och sedan imorgon ska de...
Komma och hämta honom.
Troligen, ja.
-De får inte ta honom. -Nikki.
Nej, det får de inte. Se på dem.
Ja, men... vi har för lite utrymme.
Jase, snälla.
När vi lämnade honom rymde han och gömde sig i en baklucka i en timme,
och nu håller han systerns hand så hårt att knogarna vitnar.
Om det är nåt han inte vill ha så är det ett eget rum.
Vi har slutligen vår familj, Jase.
Nu behöver vi bara hålla kvar den.
-Herregud. -Vad?
Du bad mig gifta mig med dig.
Ja, alltså, vi kom inte så långt.
Jason.
Jag fattar inte hur jag kunde glömma att du friade till mig.
Ingen fara. Vi kan, du vet...
Vi kan återkomma till det.
Vi har viktigare saker att fokusera på just nu.
-Jag återkommer. Jag lovar. -Ja, vi kan vänta.
En dyr sak i taget, va?
När jag tänker efter tycker jag att vi har väntat länge nog.
Vet du vad?
Jag tror att vi klarar det.
Jaha? Jag med.
Nikki, jag är rädd.
Ja. Jag också.
Hur är det, vännen?
Undertexter: Madeleine Person