Ak dievs! Kas notiek?
Tā! Nu gan man vajag, lai cilvēki sāk ģērbties.
Es vairs neesmu Nikija no 11.15, es... Nu jau esmu Nikija no 11.28.
Iedomājieties, kāda Nikija būs divpadsmitos!
Tāpēc pasteigsimies! Lorna, Lorna!
Tev jāparunā ar fotogrāfu, jo viņš mauriņā bildē zosis,
un tās ar kāzām nav saistītas, bet drīz visiem liksies, ka mums ir zosu tēma,
bet mēs esam smalkāki.
-Labi? Labi. -Labi.
Runāju ar pašu galveno.
Nokavējām brokastis, bet viņš atļāva paņemt pārpalikušās desiņas.
Ak dievs, ko viņš dara?
Viņai vajadzēja nolīgt profesionāli.
Līgavai līgavaiņa frizieris?
-Nu tā. Šķiet, ka ir. -Labi!
Kā mums te iet?
Eimija ir gatava.
Kad popzvaigzne Šebnema Feraha satiekas ar izcilo Leventu Jikselu.
Skaidrs.
Es tos cilvēkus nepazīstu un nezinu, kāpēc viņi tiekas.
Droši vien grib aprunāties par viņas dīvaino frizūru.
Varbūt jauna tēma? Smuka frizūra un ātri? Labi?
Ak dievs!
Ak dievs, cik kāzās ir forši!
KEMDENAS TIRGUS
Vai es stāstīju, ka pametu rakstniecību?
-Ak tā? -Jā.
Atgriezīšos finansēs.
Fredij! Fredij!
-Varam aprunāties? -Jā.
Es zinu, ko tu teiksi.
"Piedod, Skot, bet, šķiet, tu sevi pasludināji par sociālistu -
2011. gada 18. jūnijā -,
kad biji nospriedis, ka kapitālisms jeb drīzāk neofeodālisms
nav savienojams ar demokrātiju."
Lūk, ko es atbildētu...
Jā.
Tā. Vecīt, man vajag padomu par attiecībām.
Nu, es esmu viens un atnācis uz kāzām ar savu sievu un viņas draugu.
Tāpēc - jā, es noteikti esmu īstais.
Labi. Es domāju Nikiju bildināt.
Vecīt! Tas ir lieliski!
-Apsveicu! -Bet te.
Kā? Te, kāzās?
Jā. Nu, mēs nevienam to neteiktu, protams.
Nezinu gan, vecīt.
Bildinājums kāzās?
Tas ir kā slepkavība bērēs. Piesaistīs uzmanību.
Drusku par traku, ko?
Kā sviestmaize ar sviestu.
-Jā. Jā, tev laikam taisnība. -Jā.
Labi, man jāiet. Pierakstījos uz vaksāciju.
Ko domājat jūs?
Paga! Hallo?
Hallo?
Vai tev te kaut kur ir zona?
Nezinu. Es telefonu izslēdzu, lai varu izbaudīt spa.
-Te ir spa? -Jā, pie oranžērijas.
-Te ir oranžērija? -Jā, aiz terases.
Te ir... Nē. Viss. Miers!
Bet man līdz diviem jāizdala seši pogcauruma pušķi.
Negribēju visu laiku būt stresā.
-Labi. -Kā iet tev?
-Izcili. -Ak tā?
Jo es tagad esmu menedžere un zinu, kā kārtot lietas.
-Dieva dēļ! Man jāiet. -Uz kurieni?
Neaizmirsti gredzenus!
Ei! Zosis vairs ne!
Nē, nē, zosis vairs ne!
Nē, tās ir burvīgas, bet kāzās nav zosu tēma.
-Kāren! Kāren! -Kas notiek?
-Viņa nenāk laukā. -Kāpēc?
Minu, ka taipus durvīm mājo šaubas par Skotu.
Ko? Kāpēc?
Nu, viņš ir pārāk liels metroseksuālis, ne?
Nē, es domāju...
Viens no tiem vīriešiem, kas pilnībā sakrusto kājas.
Jā, tieši tā!
-Kata? -Drusciņ vēl varam gaidīt.
Kata, es drīkstu?
Es izskatos normāli?
Protams.
Man nepatīk, ka uz mani skatās daudz cilvēku.
Skaidrs. Vai tu neesi skolotāja?
Nu bērni nav cilvēki.
Kāren!
Tu esi skaista.
Es nejūtos savā ādā.
Nē, tā esi tu.
Aizmirsu! Man prasīja par mūziku.
Es laidīšu no sava telefona.
Skaidrs.
Vai tajā aplikācijā nav reklāmas?
Vai tās netraucēs un nesabojās noskaņu?
Es taču nemaksāšu viena vakara dēļ!
-Jā. -Jēziņ!
Tas ir tavā stilā.
KĀRENA & SKOTS
Man likās, ka notiks laukā.
Nē, viņš teica, ka plāni mainīti un mums jāiet tālāk.
Klau!
-Nikij. -Kas ir?
-Tu vikāru redzēji? -Vai...
-Tik gards kumosiņš! Jā. -Es gribēju...
-Nē. -Vai ne?
Jā, tev viņš patīk?
-Jā. Tik smuks! -Tiešām?
Man patīk vīrietis, kam ir darbs.
Sveiki! Sveiki! Sveiki! Fredijs.
Eliots. Žaketi aizmirsu vilcienā.
Un kreklu arī.
Tik tālu no tualetes!
Nesaprotu, kāpēc visi man seko.
Lūdzu, tur ir durvis.
-Oho! -Oho!
-Pieklauvēt vai kā? -Jā. Vienmēr ir jāklauvē.
-Ak dievs! -Jā.
LAIPNI LŪDZAM NOSLĒPUMAINAJĀ DĀRZĀ
-Tas ir Noslēpumainais dārzs! -Jā.
Džeis, vai tu...
Nē. Nē, nebija ne jausmas. Nē.
-Labdien! -Sveicināti! Sveiki!
-Džeis! -Sveicināti!
Ak, Skot!
Sveiks, daiļais!
-Paskat tik! -Cik skaisti!
Vai tās ir mūsu hortenzijas?
Jā, tikai palienētas.
Jauks puika, bet no puķēm neko nesajēdz.
Velns ar ārā! Cik tas viss maksāja?
Viens jautājums.
Vai Ērikai ir mīļākā grāmata?
Sveiki!
Laipni lūdzam Noslēpumainajā dārzā!
Man lika palūgt, lai sēžat Skota pusē...
-Labi. -...jo tā ir nedaudz...
-patukša draugu un radu ziņā. -Ak tā?
-Skaidrs. Labi. -Labi.
Liels paldies.
-Sveiki! -Sveiki! Viss kārtībā?
Noslēpumainais dārzs. Mums jāsēž Skota pusē?
Jums arī vēderā ir jocīgi?
-Nē, nav. Jā. -Tikai man?
Viss kārtībā?
-Nu? Mēs tās hortenzijas dabūsim atpakaļ? -Jā, dabūsim.
Skaties!
Tu par to zināji?
Īsti ne. Nu, es uzbūvēju arku, bet...
Tu... Ak dievs!
Kas ir? Pavisam parasta koka arka.
Ai nē, es nedrīkstu!
Mans korektors ir pēdējais sūds, un vēl dārgs.
O, oho!
Pirmās asaras kopš 2012. gada.
-Mo Farahs. -Skaidrs.
Sveiki!
Paldies.
Viss kārtībā.
Nu, kā romāns
tas man aizvien šķiet ar pārāk paģērošu morālo pasauli, bet...
Paldies.
Dieva Tēva, Dēla un Svētā Gara klātbūtnē
mēs esam sapulcējušies, lai kļūtu par lieciniekiem
Kārenas Mērijas Ņūmenas
un Skota Ekskalibura Atalantas Filberta laulībai.
"Ja ko mīli, tava sirds tiks izžņaugta un, iespējams, salauzta.
Ja gribi sirdi saglabāt neskartu, tu to nedrīksti atdot nevienam."
Pie tās arkas varētu pievilkties?
"Taču tā kļūs nesalaužama."
-Ak vai... -"Mīlēt nozīmē būt ievainojamam."
Tas bija skaisti. Tu esi lielisks rakstnieks.
Nē, es jau ne...
Brīnišķīgi.
-Visi domā, ka to sarakstīju es? -Nu, ja citē, tad ir jānosauc autors.
Lai kādu mīlētu, vispirms mums jāiemīl pašiem sevi.
Vai tu viņu mīlēsi, atbalstīsi
un, aizmirstot visus citus,
būsi uzticīgs tikai viņai, kamēr vien abi dzīvosiet?
Jā.
Es jūs pasludinu par vīru un sievu.
Paldies.
Paldies dievam! Es tūlīt apčurāšos!
Priecājos, ka mani vārdi jūs saviļņoja, bet nē, es netaisos tos publicēt.
Jūs saprotat, kas ir skumjas, vai ne?
Jā, sava pieredze ir. Jā, jā, jā. Jā.
-Vai zināt, ka vienīgais vīrietis... -Turpiniet.
...kurš mani nav sarūgtinājis, ir Jēzus?
Jā. Nuja, bija jauki aprunāties.
Sveika!
-Tev viss labi, Šekspīr? -Jā, jā. Tev?
-Jā. -Skaista ceremonija, ne?
Zini, to vēl neviens pēc ceremonijas nebija teicis,
bet jā - tiešām skaista.
Jā. Nu, paiesimies tur.
-Pag, kur mēs ejam? Bankets ir tur. -Vai paiesies ar mani pirms runām?
-Tā var? Jā. -Labi.
Es tikai negribu aizkavēties. Man jāizskaidro mūsu dāvana.
Negribu, lai viņa domā, ka izvēlējāmies trešo lētāko saraksta lietu kā visi citi,
lai gan tieši tā mēs darījām.
Ak dievs!
Es tevi mīlu...
Nikij.
Un es zinu, ka bildināt kāzās
ir nedaudz, nu, sviests.
Bet, kopš sapratu, ka tas jādara, ik dienu, kad to neizdarīju,
es jutos dīvaini un man tā sāka likties gandrīz kā nodevība.
Tu esi divtik brīnišķīga, kādai tev būtu jābūt, lai es tevi mīlētu līdz mūža galam.
Šī ir tā brīnišķība, kas paliek pāri, ko man...
Ja pasaulē būtu vēl viens es,
arī viņam pietiktu, ko mīlēt līdz mūža galam.
Nikij Ņūmena!
Vai...
Nikij Ņū... Nikij Ņūmena.
Ak dievs, Nikij, vai tu teiksi nē?
Kas...
Sveiki!
Neiztraucēju?
Piedodiet, ka ierados neaicināta.
-Es centos sazvanīt. -Te nav zonas.
-Tikai ātrijā. -Te ir ātrijs?
Beigās piezvanīju uz jūsu darbu, runāju ar Dženu.
Es varētu izdomāt pasaciņu, bet tā meitene zina jūsu e-pasta paroli.
Nē.
-Bet viņa vismaz izlikās, ka minēja. -Kas ir noticis?
Labi, tā... Nuja. Mēs esam ķezā.
Princeses un Tailera adopcijas plāni ir izgāzušies.
Jau? Kāpēc?
Nikij, viņi ir sarežģīti bērni, un ne visiem pietiek spēka, lai cīnītos.
Un nu pie mums birojā sēž divi bērni, kam nav, kur palikt.
Viesģimene viņus atpakaļ ņemt nevar, gultas jau aizvestas.
Tāpēc atbraucu, lai lūgtu: vai paņemsiet Princesi?
Sākumā uz laiku, bet jūsu gadījumā varētu būt arī pavisam.
Citādi viņa nonāks vēl kādā viesģimenē sazin kur
un mēs neko nebūsim atrisinājuši.
Bet mēs jums lūgtu uzņemt bērnu, kuru varbūt nevarēsiet paturēt.
Kāpēc mēs?
Tāpēc, ka esat dedzīgi un apņēmīgi
un dienas laikā izbūvējāt vēl vienu istabu.
Un mums nav daudz citu iespēju.
-Labi, vai varam padomāt? -Jā - turpmākās 60 sekundes. Noteikti.
Labi, varam aprunāties tur?
-Jā, jā. Nē, ejiet. -Labi.
-Velns! -Jā. Jā. Labi.
-Tā. Kādas ir sajūtas? -Vājprātīgas.
-Bet labā vai sliktā ziņā? Vai... -Nezinu.
Man ir ciešā veļa, tas visu sarežģī.
Varbūt mums neļaus viņu paturēt.
Viņa tagad sēž kabinetā, Džeison.
-Viena pati. Bez neviena. -Zinu. Zinu.
Zinu.
Ak dievs, es tajās draņķa kurpēs nespēju padomāt.
Mēs jau atteicāmies. Man ir bail pie tā atgriezties.
Es zinu. Zinu.
Nu?
Nāc!
-Ņemsim! -Jā, labi! Aiziet!
Labi.
-Kāren! Mums jābrauc. -Ko?
Princese.
Viss ir sarežģīti, bet varbūt mums viņu dos.
Tu joko.
Lūdzu, piedod.
Nē, neatvainojies. Ak dievs! Brauc pakaļ meitai!
-Es tevi mīlu! Labi. -Es tevi mīlu.
Nāc, skrienam!
-Jā, ej, ej! -Atā!
Runu es atsūtīšu īsziņā. Piedod.
-Sekojiet man! -Labi. Jā.
Tā, labi! Aiziet, aiziet!
Džeison, rocene!
-Viss kārtībā? Jā. -Jā.
Kā sauc daudz lapsu?
-Es nezinu. Kāpēc prasi? -Jo liekas, ka mums tādas lietas jāzina.
Vai sameklēsi?
Jā, labi.
Vai tu viesnīcā sazagies mazos šampūniņus?
Jā, protams, ka sazagos šampūniņus. Mums tagad ir ģimene.
Par baru. Lapsu bars.
-Bars? -Jā.
Esi pārliecināta?
Vai lapu koki ir tie ar...
-Džeis, elpo, elpo! -Ja? Labi. Labi.
Mēs esam gatavi.
Jā. Jā.
-Vai paskatīsies, kas ir lapu koki? -Jā, labi.
Žēl, ka nedzirdēsim runas.
Noteikti būs skaistas.
Tātad man te ir saraksts
ar cilvēkiem, kas īpaši bija uzsvēruši, ka man kāzu nekad nebūs.
Ebigeila Tērnere.
Jā. Nē, nevajag visiem uz viņu skatīties. Viņa pati zina, kura viņa ir.
Seleste Deivisa. Lūk!
Ketrina Mērfija.
Jā, rekur ir.
Bez pavadoņa? Skaidrs.
-Sveiki! -Sveiki!
-Viss kārtībā? -Labi. Labi.
-Sveiki! -Sveicināti!
Tātad tie ir Nikija un Džeisons,
un viņi gribēja zināt, vai tu nevēlētos
kādu brīdi padzīvot pie viņiem.
Ja? Malacis.
Nāc, Tailer. Iesim.
Nē, mīlulīt, jo...
Vai atceries? Tailers tev šodien līdzi nebrauks.
Bet mēs ar viņu satiksimies otrdien, vai ne?
Labi?
Apskauj nu Taileru labi cieši,
un tiksimies ar viņu otrdien.
Malacis.
Labi, mīļā. Nāc, mīlulīt.
Greg, palīdzēsi?
Nāc, mīļā. Nāc, mīļā.
Saprotu, ka ir grūti.
-Nāc, Tailer. -Vai iziesiet uz brīdi?
-Jā. -Protams.
Princese. Nāc nu, mīļā, lūdzu.
Viss būs ļoti labi. Tev būs vislabākā...
Ja?
-Sveika, mīļā. -Sveicināti.
Sveicināta! Sveika!
-Viss kārtībā, mīlulīt. -Vai kāpsim mašīnā?
-Ej, mīlulīt. Būs labi. -Viss kārtībā.
Malacīte, mīļā - re.
Mašīna ir tur. Tepat, re!
Nāc!
Malacīte.
Nu re.
Varbūt jūs gribat atbraukt un palikt - tikai šonakt -
un pēc tam, nu... uz visiem laikiem?
Nē, nē. Tam tagad nav laika.
Jūs esat vecāki... pagaidām.
Jums tagad ir pienākums.
Jūs esat kā stjuarti.
Viņa skatās, lai pārliecinātos, ka viss kārtībā.
Labi?
Jums viss izdosies.
Dāmas un kungi,
lūdzu, izrādiet savu mīlestību Kārenai un Skotam,
jo viņi dejos savu pirmo deju.
Pie Skotam ļoti mīļas mūzikas.
-Gatava? -Jā.
Neāksties. Nu beidz.
Vairākas lapsas sauc par baru.
Nē, Džeis. Tam jānāk dabiski.
Nu re!
Mīļās mājas!
Ejam!
Nāc nu!
Viss kārtībā, mīļā?
Jā, te mēs dzīvojam.
Ā, jāpaņem viņas soma.
Jā!
Nāc!
Tikai jāatrod atslēgas.
Nikij!
-Nikij! -Kas ir?
Vari panākt, lūdzu?
Paņem viņas somu.
Nē, tiešām! Vai vari panākt?
Kas ir?
Ak dievs!
Labi.
Kas tagad jādara?
Es nezinu.
Dabū viņu laukā!
-Nāc, draudziņ! Viss kārtībā? -Sveiks!
-Ko tu tur dari? -Ko tu tur dari?
Kur ir Princese?
-Viņa ir tur. -Viņa ir tur.
-Princese! -Tailer!
Neticami, ka esi te.
-Ko tagad darīt? -Nezinu.
Ak dievs, Džeis, nopietni, ko nu?
Nezinu, tu jau prasīji, un es vienalga nezinu, skaidrs?
-Varbūt jāved viņš iekšā? -Nē, tā būs nolaupīšana.
-Bet mēs jau nolaupījām. -Nē, nē, tas...
Nenolaupījām, jo nezinājām. Tagad zinām. Ja pārvietosim, būs nolaupīšana.
Bet, ja nekustēsimies... ja nekustēsimies, mūs nearestēs.
Tu taču saproti, ka nekustēties nav plāns?
Zvani Penijai.
Dowdens Kitchens
mēs jums uzbūvēsim jūsu sapņu virtuvi.
Un, tā kā tagad mums ir 50 % atlaide,
ir īstais brīdis doties uz Dowdens.
Dowdens - vieta, kur justies kā mājās.
Piemērojam minimālo līguma summu. Lasiet noteikumus un nosacījumus.
Jā. Nē, nē, es saprotu.
Labi.
Liels paldies. Paldies.
-Ko teica? -Nu, teica,
ka šovakar viņš var palikt un tad rīt viņi...
Atnāks un viņu aizvedīs.
Droši vien, jā. Jā.
-Viņi to nedrīkst. -Ak, Nikij.
Nē, nedrīkst. Paskaties uz viņiem.
Jā, bet mums vienalga ir par maz vietas.
Džeis, lūdzu.
Mēs viņu atstājām vienu, un viņš aizbēga un stundu slēpās bagāžniekā.
Un tagad viņš tik cieši tur tās meitenes roku, ka pirksti kļuvuši balti.
Lai nu ko, bet pats savu istabu viņš negrib.
Mums beidzot ir ģimene, Džeis.
Tagad mums tā tikai jānotur.
-Ak dievs. -Kas ir?
Tu mani bildināji!
Jā, nu... tik tālu es īsti netiku.
Džeison.
Kā es varēju aizmirst, ka tu mani bildināji?
Nē, sīkums. Mēs varam...
Mēs pie tā atgriezīsimies.
Liekas, ka mums... tagad ir daudz svarīgākas lietas.
-Es pie tā atgriezīšos. Es apsolu. -Jā, jā. Varam pagaidīt.
Dārgās izpriecas pa vienai, ne?
Bet vispār man liekas, ka esam gaidījuši pietiekami.
Zini ko?
Man liekas, ka mums sanāks.
Ja? Man arī.
Nikij, man bail!
Jā. Man arī.
Viss kārtībā, mīlulīt?
Tulkojis Imants Pakalnietis