Har du organiserat Karens möhippa än?
Jag tror det.
Men det är knepigt, för jag är rädd att kolla mina mejl.
Jag vet att vi får dåliga nyheter om barnen,
-så... -Ja.
-Vad ska du ge Scott? -Vi går på puben bara.
-Är det allt? -Tja...
Jase.
Hur är det annorlunda från andra gånger du går på puben?
-Scott är med. -Jason.
Ja, det är knäppt. Jag bad inte om att vara hans marskalk.
Jag har bara känt honom i ett och ett halvt år.
Ja, han har inte så många vänner, va?
Tydligen inte.
Så går det när man uttalar det "choritho".
Han gav mig en lista på tre personer han ville bjuda.
En av dem är hans frisör.
Han mindes inte ens vem Scott var.
Jag fick beskriva hur hans bakhuvud såg ut.
Det är sant.
Hallå?
Ja, ja.
Okej.
Herregud!
Jason!
-Alltså. -Okej. Tack. Hejdå.
Otroligt! Jag har blivit befordrad!
Jag fick jobbet!
-Vad? -Vi fick inte barnen.
Du måste gå nu.
-Vi behöver prata om det här. -Nej, det gör vi inte.
-Men betyder det... -Det betyder inget.
Det är inget känslomässigt, utan bara...
Det är bara atomer.
Och vid ett tillfälle var atomerna i en särskild position
och därefter har de rört sig i en annan riktning.
Ovanpå varandra. Men det är bara atomer.
Det... Lägg inte känslor till atomer.
Okej.
-Vad gör du? -Går på toa.
-Freddy. -Jag exploderar.
-Okej, låt inte Lauren se dig. -Nej då.
-Pappa! -Fan...
Hej, älskling.
Hur länge har vi stått här nu?
I fyra minuter.
Verkligen? Det känns längre.
Ja.
Jag saknar "för fem minuter sen" vi.
Japp.
Det finns många fler barn där ute åt oss.
Ja.
Men visst kändes de som de rätta?
-Ser du där? -Vad?
Ser du dem inte? Där. Titta.
-Vad? Där? -Där borta. Våra barn. Titta.
Ser du dem inte?
Nej.
Du är för kort.
-Är det därför? -Ja.
Du ser inte över horisonten.
Titta nu.
Ser du dem nu?
-Ja, det gör jag. -Jaha? Vad tycker du?
-De är gulliga. -Eller hur?
Ja.
Jag gillar det här uppe.
Kan du inte bära omkring mig jämt?
-Nej. -Varför inte?
-Du är tyngre än du ser ut. -Du är fräck.
-Oj. -Vad?
-Fru chefen. -Eller hur!
-Ja. -Okej, vet du vad?
Visa mig din bästa chefsgest.
-Det är lätt. -Okej.
-Jase, det är bra pekat.
Nej. Den var för disco.
Som Saturday Night Fever.
Ja, du vill ingjuta förtroende.
-Jaha? -Jag har varit chef i sex veckor, okej?
-Så du vet. -Det är snarare så här.
-Okej. Ja. -Vänder. Okej.
Vänd på dig. Ja, nästan. Redo?
Okej.
Wow.
Du är redo.
Du är redo för det.
KOM IN ÖPPET
Varsågod.
Tack.
Vart tog du vägen?
Jag åkte till mamma.
Jag är ledsen. Det var inte rätt.
Så jag avvisas av miss Newman?
Alltså, det borde aldrig ha hänt.
Det hände aldrig.
Du avslutar ett förhållande som inte ens har börjat.
-Kommer du över mig? -Tja…
Vi har dig i alla fall på teckningar överallt i huset.
Det hjälper.
Men det är synd.
Jag tänkte precis att du var värd att göra mina föräldrar förbannad för.
På plussidan
har jag en känsla av att Raina får bra terminsbetyg.
Nej, Deven.
Sånt gör jag inte.
Och hon har saker att jobba på…
Hallå.
Scott?
MALL FÖR ÄKTENSKAPSBETYGELSER
MITT LIV FÖRÄNDRADES DEN [FYLL I DATUM HÄR]
NÄR JAG TRÄFFADE KAREN [FLICKVÄNS NAMN]
I [DÄR NI FÖRST TRÄFFADES], OCH VI [AKTIVITET],
JAG ÄLSKAR DITT LEENDE [TRE SAKER DU GILLAR HOS HENNE].
Kaz?
Så varför behöver du ett alibi? Vad var det om?
Ingen fara. Det var bara ett missförstånd.
Ja, men Karen, med vem?
Ursäkta, vad är det här?
Jag listade ut vad du skulle gilla mest utifrån vad Erica hatar mest.
Jag hoppas att det finns en bar. Vilket skämt.
Herregud.
-Herregud. Jag älskar det! -Ja!
-Du är toppen! -Ja.
Hej. Är du ansvarig?
Är det som du hade tänkt dig?
Ja, mamma! Hon kommer att älska det!
-Okej. Bara du menar det. -Ja.
På våra möhippor drack vi sherry och grät.
Jaha. Det blir väl inte så
att nån sätter handen i mitt linne, va?
Vilket slöseri med tid.
-Har jag skaffat barnvakt för det här? -Jag har gjort en vaxning.
Då är du mer aerodynamisk, eller hur?
Så där.
Hur länge har du varit frisör, Yusuf?
Åtta år i Turkiet.
Fyra år här. Jag är inte lycklig.
Inte?
Okej.
Men tack för att du kom.
Jag ville det. Det är svårt hemma.
Vilket skär är det?
-En fyra skulle jag säga. -Nej.
Det får huvudet att se stort ut, som en pumpa.
Bra. Jag hämtar några shots, okej?
Vi tar väl av oss jackorna, för sjutton.
Hallå. Får jag fyra tequila-shots, tack?
Hallå? Nej. Vänta.
Vänta.
-Ja. -Hej, älskling. Det är jag.
-Jag behöver din hjälp. -Varför då? Vad har hänt?
Jag har jasonat det, och jag skulle ha nikkiat det.
Och nu är den tidernas värsta svensexa, och Scott verkar upprörd.
Vad ska jag göra åt det?
Kan vi få låna en av era aktiviteter?
-Nej! De är mina! -Kom igen.
-Var är du? -Jag kör go-kart.
Det låter så kul!
Jag vill också... Vart ska ni sen?
Graffitikurs.
Kan vi få ta den?
Nej! Vi vill göra det.
Du kör go-kart och ska måla graffiti.
Båda är för båda armarna. De blir trötta.
Okej, men ni får betala för graffitin.
-Och en till runda här. -Ja.
Tack ska du ha, Nikki. Jag älskar dig.
Det är bokat för 11 personer.
Det kanske är lite mycket...
Okej, hejdå.
Okej. Är vi redo?
-Ja! -Jaså? Komigen!
Vi kör.
Kom nu.
Kör.
Okej, racerförare, kör på grönt.
Är du redo, mamma?
Jag har flyt, älskling!
Okej.
Oj! Varför beter du dig så konstigt?
Det är inget.
Okej då.
-Jag har legat med Freddy. -Vad? Varför det?
Jag vill inte prata om det.
Erica, vad...
-Du, Nikki. -Vad?
-Jag tänker avboka bröllopet. -Vad?
-Karen! -Och det är slut.
Karen!
Vänta!
Graffiti, va? De underprivilegierades språk.
Det kostar 69 pund per person, så de gör affärer.
Tack för att du kom, pappa.
Mamma säger att jag måste göra nåt nytt varje dag.
Så gör jag det här behöver jag inte äta moussaka.
Så ska det låta.
Ja.
För Guds skull.
Det är så kul!
Vad håller du på med?
Alltså, det är inte som du tror.
Jag låg med en av barnens pappor, inte en man.
Och varför avbokar du bröllopet?
-Vad? -Jag vet inte!
Ska du avboka bröllopet?
Ska du det? Får jag byta om?
-Nej! -Är det på grund av Deven?
Absolut inte!
-Vem är Deven? -Och det är slut!
Herregud! Kan ni lägga av med det där?
Jävla skit!
Dagens tema är kärlek.
Kom ihåg, allihop, att utgå från er passion.
och släppa armarna fria.
Och att sätta locket på burkarna.
Du har för många tankar i huvudet.
Du ska tänka med magen.
Hör på vad jag säger.
-Tänk inte för mycket bara. -Tänk inte för mycket.
Jäklar, det börjar likna nåt, eller hur, John?
Det blir bättre och bättre, Jason.
Grasmere från Loughrigg Terrace.
Man slipper dimman som man får vid Castlerigg.
Hur går det för dig, pappa?
Jag har kommit av mig.
-Jag tappade flytet. -Vad är det?
Det är Harry och Meghan.
Jag ska säga dig en sak.
Okej, gör det.
Nej, förresten, oroa dig inte.
Okej. Trevligt att pratas vid.
Karen!
-Vad gör du? -Kan du tala till mig?
-Stanna! -Vad? Nej!
Karen, stanna!
Nej!
-Stanna, Karen! -Vad håller du på med?
Stanna nu, Karen...
-Vad nu? -Vad är det som händer?
-Jag hittade hans äktenskapslöften. -Jaså?
De var skrivna utifrån en mall.
Okej.
Det gör inget. Många använder dem.
Va, de sju orden en kvinna vill höra?
"Mitt liv förändrades den 'fyll i datum här'."
Han som är författare.
Ja, men han är inte så bra, eller hur?
Nej. Det är grejen.
Han tror att han är det.
Han har inte ens självmedvetande, så hur ska han kunna förstå mig?
Se upp!
-För Guds skull! -Vad händer?
Vi ska gå och ta en drink.
-Äntligen. -Tack och lov.
Kom. Nu går vi.
Nej! Det här hade jag inte planerat.
Det stod inte i mejlet!
Är den satirisk?
Nej, bara en enhörning i hatt.
Hejsan. Är allt som det ska?
Ja.
Nej, faktiskt inte.
Du, jag...
Jag har legat med Erica.
Och jag vet inte vad jag ska göra med Harper.
-Jaha. -Ja.
-Så, vad vill du göra? -Jag vet inte.
Hon är toppen, men hon är inte min fru.
Då kan du skicka henne ett kort med det skrivet på det.
Jag är ledsen.
Förlåt. Fortsätt
Allvarligt. Om vi ger det tid tror jag att det kan bli nåt.
Freddy, tror du inte att du vill att det blir nåt
så att du inte har lämnat din fru och barn för ingenting?
Tror du inte att jag älskar henne?
Det tror jag inte. Nej.
Jag tror inte att det är kärlek.
-Vad är det då? -Jag vet inte. Men inte det.
Det är frid.
Du vet när ett ljud
som man inte visste fanns där tystnar,
och man får en sekund av utsökt frid.
Eller hur? Så är det.
Men hela tiden.
Eller så är jag hög av innehållet i burkarna.
Är det vad det är? Frid?
Nej.
Det är för att jag inte vet var jag slutar och hon börjar.
Den blev inte exakt som jag hoppades.
Vill du prata om det? Eller...
Nej, jag behöver bara tid att tänka.
Okej.
Tror du att det tar längre eller kortare tid än en vecka?
För bröllopet är ju om en...
Jag vet inte, Nikki.
Du vet hur man ibland ser en starkt lysande stjärna bättre
om man tittar bort lite?
Scott är nog sådan.
Så jag ska titta bort lite och sedan tillbaka,
så får jag se.
Ja, jag har sett din handled.
-Armband? -Vi ska gå på puben.
Okej, bra.
-Hej! -Tack.
De senaste tre månaderna har varit toppen.
Jag tycker att du är en fantastisk och modig person.
Du lever så djärvt och vågat.
Och när du skrattar är det...
Ska du göra slut med mig, kan du bara...
För det här är galet lång tid att prata om en människa på.
Okej.
Okej. Alltså...
Jag tror att det blir bäst om vi gör slut.
-Men jag hoppas att du inte... -Okej.
...är för upprörd.
Tydligen inte.
Har du sett Scott?
-Vad? -Har du sett Scott?
Nej.
Kaz?
Ja. Det är klibbigt.
Jag försöker se tillbaka för att se klart.
Jaha?
Men jag kan inte.
Det kanske kommer när du minst väntar dig det.
-Ja. -Ja. Kom hit.
Hur får Jason dig att känna dig?
Jag vet inte, Kaz.
Kom igen.
Jag har så mycket oljud i min skalle.
Om allt.
Det tog mig tre månader att besluta om jag skulle köpa skorna.
Jag gick tillbaka till butiken sju gånger.
Jag blev kompis med butiksbiträdet, gick och såg hennes band spela.
Jag tvivlar på alla beslut jag fattar.
En massa frågor snurrar i mitt huvud.
Utom när jag är med honom.
Med honom, när jag träffade honom...
Försvann alla frågorna.
Och nu kan jag inte tänka mig ett liv utan honom.
Om Scott inte fanns...
Hur skulle jag känna mig?
Jag vet inte, Kaz.
Vitt vin, tack.
Det är Lauren, nio år.
Herregud. Se på dem.
Så rara.
Eller hur?
De växer upp så långsamt.
Har nån sett Karen?
-Karen. -Nej.
AVBÖJ
Scott.
Scott?
Scott, är du här?
Herregud. Nej.
Herregud.
Gud.
Herregud.
Den var i en låda i garaget.
Ledsen. Jag har letat överallt.
Efter vad?
DEN HEMLIGA TRÄDGÅRDEN
Jag trodde att du hade gått.
Nej.
Nej. Jag är här.
Kom hit.
Är allt som det ska?
Jadå.
Det har bara varit så mycket oljud ikväll.
Lugnet är skönt.
Alltså, jag...
Jag vill tacka dig för att du har stått ut med...
Du vet, allt det här.
Vad menar du?
Jag vet att jag inte passar alla.
Säg inte så.
Kaz. Vi var tre stycken på min svensexa.
Jag kanske inte är så självmedveten, men jag kan räkna.
Och det är lugnt. Jag fattar.
-Jag är ett skämt för de flesta. -Du...
Jag menar... Jag är pretentiös.
Jag använder stora ord när de inte är helt perimetriska,
men sen ser jag på dig...
...och tänker: "Då kan jag väl inte vara så hemsk?"
Om du vill vara ihop med mig.
Jag vet att jag har tur.
Jag har fattat dåliga beslut på sistone,
och jag tror att vi behöver prata om det.
Du behöver inte...
Jag tror att det vore supererogatoriskt.
Vad betyder det?
-Okej? -Ja, hon är hemma.
-Vad ska hon göra? -Jag vet inte, Jase.
Ikväll var jag Karen och hon var jag,
och jag ska börja vara trevligare mot henne,
för hon har det svårare än det verkar.
Är allt bra med oss?
Ja.
Nej.
Men det kommer.
Vi löser det alltid.
Ja. Alltid.
Kan du lyfta upp mig igen?
Kom här.
-Det är fridfullt. -Ja.
Glöm inte att du är skyldig mig för graffitin.
Va? Tänker du verkligen ta betalt för det?
Ja, självklart.
ÖPPET
-Okej. -I vattnet!
Nej!
-Ska vi gå hem? -Ja, tack.
IDÉER FÖR ÄKTENSKAPSLÖFTEN VARFÖR JAG ÄLSKAR HENNE
KAREN DU KOMPLETTERAR MIG
DU ÄR DEN ENDA
Tjugo, 40, 60...
Ja, och resten.
Tack. Här.
Undertexter: Madeleine Person