Så lenge det er tre soverom, kan vi ta Princess og Tyler.
Penny vet mer om en uke. Vi må gjøre det fint her.
Jeg må holde hodet opptatt,
for det gjør de rare greiene når jeg bekymrer meg.
Men, ja, jeg mener, hvor mye plass trenger et barn?
Han sover her. Han kler på seg her.
Og dette området er for å slappe av.
-Vet du hva mer vi kan gjøre? Ha vann… -Ja.
…i malingen. Da blir den tynnere. Bare ett strøk.
Da får vi én ekstra millimeter plass.
Nettopp. Dette ordner seg, ikke sant?
-Det er tre soverom. -Å, ja.
Det var meg, ikke rommet.
DEVEN RAINAS FAR KAN VI PRATE?
DET ER IKKE NOE Å SI.
Slutt, Jessie. Slutt.
Vær så snill, Hayley. Folk prøver å sove her.
DET ER INGENTING Å SI. DET VAR EN TABBE.
Kjøpte feil potetgull.
Dette er grusomt.
Skikkelig grusomt.
Jeg fikk en melding fra adopsjonsfolkene.
Om en fest hos Ben og Denise i kveld.
Med gjengen.
Vi kan gå for å tenke på noe annet enn…
Hva har skjedd?
Jeg sitter på nåler og venter på nyheter, så jeg må tenke på noe annet. Jeg er redd.
-Hva er det engang? -Pomponer.
Jeg sa jo at hodet mitt bobler over.
Det var glade tanker først, men nå er de ikke det mer.
Greit. Ok.
-Vi skal på festen. -Ok.
-Kom igjen. -Ja.
-Legg den ned. -Ok.
-Kom igjen. -Ok.
-Jeg bare… -Sånn.
-Oi. -Du snakker.
-Jøss. -Så stort det er.
-De ber oss sikkert ta av skoene. -Å, jeg håper ikke det.
-Hallo, velkommen. -Hallo.
-Takk. -Kom inn.
-Takk. -Jøss.
Kan dere bare ta av skoene?
-Vi er litt japanske her. -Ja.
Fine sokker.
De gjør nytten.
Gå inn. Gjengen er her, som de sier.
Som hvem sier?
-Hei. -Hei.
-Hallo. -Står til?
-Bra. Står til? -Bra, bra.
Jeg hater meg selv på malerier. Gjør ikke dere det?
-Ja. -Kom igjen. Kom inn.
Ja, så vi skal på The Ivy i morgen og feire Denises bursdag.
Så kjører vi til Sør-Frankrike i helgen.
Det er slitsomt, men det er et nydelig område.
Ja.
Har du merket at folk alltid sier "Sør-Frankrike"?
Som for å markere at det er i sør.
Med alle andre steder sier folk bare landet.
Ja. Det er vel sant, ja.
Nydelig mat.
Takk.
Det er to adopterte barn på to år.
Vi var fristet til å få et tredje.
Nei. Nei. Tre. Dere har fått nok.
La noen være igjen til oss.
Kanskje et hvileår for Luke og Kwame.
Og hva med dere?
Vi er på god vei. Vi venter på siste godkjenning.
Så flott.
Vi har møtt noen fantastiske barn.
Vi venter på å se om de velger oss.
Så vi er veldig optimistiske.
Så bra.
Ja.
FOREVER ADOPSJONSBYRÅ
Forsiktig!
Å, nei.
-Slapp av. -Hva skjedde?
Uff da.
-En tabbe. -Skal jeg finne en kost?
-Forsiktig. -Det var ikke dyrt?
Det var ganske dyrt.
Om hun ikke var adoptert, ville jeg blitt fra meg.
Det er ikke langt fra…
Kom fra et snodig sted i Irland…
Beklager. Ja.
Hva er det? Har du knust noe igjen?
-Det er dem. -Hvem?
-De er det andre paret. -Hva mener du?
Det er Princess og Tyler. Ben og Denise er det andre paret.
-De er konkurrentene våre. -Å, nei.
Vi burde ikke vært her. Vi er bak fiendens linjer.
Vent. Nikki, hvor skal du?
Jeg vil se resten. Jeg vil se hva vi konkurrerer mot.
Vi har sett resten av huset. Det er nydelig.
Kanskje det ikke er så fint oppe.
Nikki. Du kan ikke gå opp.
Gardinene passer ikke til tapetet, så…
…det er pinlig for dem.
Du tok adopsjonsskjemaet!
Jeg skal levere det tilbake i morgen.
I det perfekte huset deres.
Er det på en måte for perfekt?
-Som om de prøver å skjule noe? -Jeg har ikke det inntrykket.
De har ikke engang tv, Jase.
Hvordan kan man oppdra et barn uten tv?
Hva skal du forby hvis de gjør noe galt?
Tv-løse folk er de verste i hele verden.
Ja, Nikki. De er jordens avskum.
Men det betyr ikke at de vil velge oss i stedet for dem
fordi de ikke har tv.
Ja, jeg vet det.
Det skjer med mange menn, tror jeg. Vi prøver igjen om tre, fire minutter.
Du vet at det ikke handler om deg?
Hvorfor skulle det handle om meg?
Har du vurdert å bytte til probiotisk yoghurt?
Det er ikke alt som kan løses ved å bytte til probiotisk yoghurt.
Du blir snart 40. Hvem bryr seg?
Ikke si det. Det tenner meg.
Du bruker det ordet feil igjen.
Gjør stjernesprang til du føler deg bedre.
-Hva? -Kom igjen.
Nei, jeg vil prate.
Nei, det er det hjernen din venter.
Gjør stjernesprang, og det er som: "Hva i helvete?"
Ja. Kom igjen. Ja.
Greit. Hva er planen?
Jeg tror jeg skal være ærlig og innrømme at jeg fikk panikk,
-og tok det. -Det er en god idé.
Ja. Jeg håpet det ville se mindre fint ut i dag.
Nei, det er bare et nydelig hus i en rolig gate. Det er alt.
Ja, men synes du det er litt for rolig?
Det holder, Nikki. Vær så snill.
Jeg har følelsen av at noe ikke stemmer.
Og hvis det er mulig at våre… At barna ender et dårlig sted, så…
Tror du at du bare vil at det skal være noe, så de kan bo hos oss, og ikke dem?
-Ja, kanskje. -Ja.
-Ja. Se opp.
Her er han. Se. Hun er der oppe.
Herregud. Skal de ha ettermiddagssex?
-Kom igjen. -Jeg hater når par gnir det inn.
Skulle vi ville se det?
-Kom igjen. Før de setter i gang. -Ok.
-Vent. -Hva?
-Den fyren hopper… -Herregud.
Hva…
-Gjem deg. -Hva? Hvor?
Gjem deg. Dukk.
Fabelaktig, Jase. Som en ninja.
-Dette er mye mer mistenkelig. -Hva var det?
-Vet ikke. -Rart.
Vi drar.
-Nei, vent. La oss følge etter ham. -Hva?
-Det er noe som ikke stemmer.
-Mener du det? -Ja.
-Kjør! -Å, dette er så spennende.
-Greit. -Greit.
Kjør.
Greit.
Det kan komme en syklist.
Ja, rene kjøreskolen. Kom igjen. Klampen i bånn!
Er dette spionering?
Nei. Vi følger bare etter for å se hva han gjør.
-Sakk farten litt. -Jeg vil ikke miste ham.
Ingen fare for det.
-Hva er det du gjør? -Forkledning.
-Herregud. Hvor ble du av? -Greit.
Lat som vi er ute på en liten kjøretur.
Jeg glemte å svinge.
-Hva snakker du om? -Jeg skulle ha tatt til høyre.
-Jeg er bare på en kjøretur. -Bra.
-Det er godt spilt. -Takk.
Bør vi gjøre dette?
Folk gjør sprø ting for å beskytte barna sine.
Jeg har gåsehud, Jase.
Jeg tror han har sett oss. Han har sett oss. Sving inn.
-Det er ingen steder. -Her!
-Det er ingen steder! -Sving!
Det spiller ingen rolle om han ser oss. Han kjenner oss ikke.
Det er sant.
Hallo, kompis.
-Jeg sier at det foregår noe. -Jaså?
-Nikki, hun har definitivt en affære. -Jason.
La oss gå gjennom bevisene. Ok.
Nummer én, du sa at de var kjølige mot hverandre på festen. Korrekt?
Ja, men alle er urolige før en ferie.
Ok. Nummer to…
-Ja? -…gjerdehoppende mann.
-Okay. -Ja.
Ja.
-Du angrer på at du brukte fingrene? -Ja, litt.
Jeg tror du sier dette så jeg skal føle meg bedre.
Og det er søtt, Jase.
Nei, du har rett.
Vi kjenner barna nå. Vi bryr oss om dem.
Hva skjer om de blir plassert hos et par der den ene har en affære?
Og de ender med å skille seg?
Hva vil skje med barna da?
Ja.
Har du sett Den hemmelige hagen?
Hva vil du med den?
Jeg sa jo at moren min skal lese fra den i bryllupet.
Jeg må si
at som litterært verk er den blitt kjedsommelig.
-Den betyr mye for meg. -Ja.
Å, angående i kveld.
Vær så snill. Scott, nei.
Jeg kan ikke gå alene til enda en bryllupsmiddagsmaking.
Forfatterkurset er flyttet til fredag.
-Jaså? -Ja.
Ok.
Kan jeg spørre om noe, Scott?
Er skrivingen din viktigere for deg enn meg?
Karen, det er et dumt spørsmål.
Du vet at jeg ikke liker hierarkier.
Dere er to ting jeg elsker.
Den ene gir essens til den andre. Begge kretser om meg. Som planeter.
Ser du? Ekvidistant.
-Kretser jeg om deg? -Det gjør du, elskede.
Det er en travel og spennende tid for oss begge.
Jeg har romanen min. Du har bryllupet ditt.
Frida. Herregud, jeg savner henne.
Ja.
Ja, jeg ble kalt Jennifer til jeg ble 19.
Så skulle kjæresten og jeg få tatovert hverandres navn,
men han hadde lav smerteterskel.
Så han begynte å kalle meg "Jen".
Så det er historien om hvorfor jeg kalles det jeg kalles.
Beklager, jeg glemte spørsmålet.
Å, ja. Nei, jeg kan ikke redusere den avgiften.
Jeg mener, jeg kunne gjort det, men gjør det ikke.
Hallo? Hallo?
Hallo?
-Jeg følger etter dem. -Hvem?
Denise og den fyren. De er sammen igjen.
Jeg så dem gå inn i en butikk, så jeg fulgte etter.
-De kommer til å se deg. -Nei da. Jeg er i forkledning.
-Hva, mener du… -Lua.
Ok, hva gjør de?
De går bare rundt litt.
På en i-et-forhold-måte?
-Det er vanskelig å si. -Hva har de kjøpt?
Noen puter, og en matte. Og maling.
-Hvilken farge? -Lilla, vil jeg si.
Det er så forhold-aktig. Ta opp noe så det ser ut som du kjøper noe.
Nei, det er verre.
-Kan du ringe på FaceTime, så jeg ser? -Greit.
Jason?
-Hallo. -Pokker.
Det er sprøtt. Jeg kjøper bare litt tau.
Beklager. Hvilket tau vil du ha?
Det lange eller det korte?
Det lange? Ja, greit. Det er… Da har jeg det.
Så jeg har sagen, kniven og tauet.
Jeg må binde opp noe, og så,
-så må jeg kutte det… -Ok.
Vi skal la deg fortsette med bindingen og kuttingen.
-Hyggelig å treffe deg. Sprøtt. -Vi ses.
Går det bra?
Fy fader, for et kick.
Det var som en Bond-film. Du var som Bond.
Jeg er som Bond.
-Kan du kjøpe noen sånne telys? -Ja.
Vil kunder vennligst…
Det er et hemmelig kjærlighetsrede.
Det er et hemmelig lilla kjærlighetsrede et sted der de kan møtes.
Kanskje.
Er vi de snille eller de fæle folkene?
-Det er vanskelig å følge med. -Hør her.
Vi spør bare. Har de ikke gjort noe galt, så har de ingenting å bekymre seg for.
Høres ut som noe den fæle fyren ville sagt.
Vet du hva? Jeg synes vi skal dra tilbake med skjemaet
og la dem være i fred.
-Har du ikke levert det tilbake? -Nei.
Det har vært vanskelig å finne tid på grunn av spioneringen.
Ok. Vi er definitivt de fæle folkene.
Har vi unnskyld-vin?
KUN TIL DEG
TA EN TITT. MANGLER SOLIPSISMEN I DEN HEMMELIGE HAGEN - SCOTT
-Det er ikke dyr nok unnskyldnings-vin. -Hva mener du? Den kostet 7,99.
Vi burde få oss blåregn.
Hvor vil du plante den? Rundt tv-en?
-Herregud. -Hva er det?
Han er her.
Jason.
-Hva er det vi gjør? -Vet ikke. Jeg fikk panikk.
-Hva gjør han? -Han er ved døren.
-Kommer hun ut? -Han er veldig kjekk.
Er han det?
-Dette er idiotisk. -Kom igjen.
Ja.
Hei! Hei!
Herregud! Herregud! Gjør noe, Jason.
-Han har en hammer. -Han dreper ham.
Hammeren din. Du glemte den.
-Er den min? -Definitivt.
-Ja. -Takk skal du ha.
Den er definitivt din. Du glemte den i hagen.
-Jeg ville bare gi deg den. -Ok.
-Greit. Godt jobbet. -Takk. Ses i neste uke.
Greit. Takk.
PHIL GEES BYGGING OG MURING
Kom igjen.
Pokker.
Dette er latterlig.
Knærne mine har låst seg.
Jeg skjønner det ikke. Det er ikke noe byggearbeid.
Rart.
Det er nok en vinterhage. De er typisk vinterhage-folk.
-Hva? -Skal vi ta en liten…
-La oss ta en titt. -Kom igjen. Vi drar.
Hva er det?
Herregud.
-Pokker. -Pokker.
Hei.
Kan jeg komme inn?
Ja.
Kom igjen. Kan du legge deg nå?
Ja, gå nå.
-Natta. -Natta.
Takk for at jeg får bli.
Hun ville treffe deg.
-Hvordan har du det? -Bra. Ja.
-Og du? -Bra. Ja.
Veldig bra. Det går bra.
Harper er så søt og positiv. Så, det er bra.
Hun vil ikke ha noe av ikke-positive ting.
Freddy.
Jeg har ingen følelsesmessig støtte, men det er greit så lenge jeg ikke…
-Freddy. -Så lenge jeg har det bra,
og det har jeg 100 % av tiden. Så det er bra.
Det ville jo vært fint
om hun prøvde å forstå meg bitte litt.
Jeg mener, jeg gjør et forsøk.
Jeg kjøpte veganske joggesko og var på hennes iskremsmake-podcast.
Du kan ikke gjøre dette. Du kan ikke komme til meg med problemene dine mer.
Jeg er en person. Jeg er ikke bare en…
…hjelpeklump.
Jeg er lei for det.
For alt sammen.
-Den podcasten er elendig. -Ja.
Det er ingen utfordring. All iskrem er god.
Nettopp.
Du er sånn en tosk.
Du føler du deg jo gammel om du er sammen med en ung.
Vil du føle deg ung, blir du sammen med en gammel.
Du har alltid søkt lykken på feil steder.
Det er ikke sikkert at de velger dem over oss.
Gi deg, Jase. Hvorfor skulle de ville bo hos oss?
Jeg vil ikke tilbake til leiligheten vår, og tingene våre er der.
Men det er så rart.
Da jeg så dem, trodde jeg virkelig at…
…at jeg så på barna våre.
Jeg vet det.
Greit, kom igjen.
Vi drar.
Nei, Jase, den er ikke festet til…
Hvorfor tok du den av?
Fordi det er et trehus, og det er meningen at du skal det.
Hva?
Nei, det skal du ikke. Hva…
-Slapp av. Jeg klatrer ned. -Nei! Det er for høyt.
-Det går bra. Jeg klatrer ned. -Nei! Jeg har mistet nok folk i dag.
-La oss ringe noen. -Det er høyt.
-Ja, det er det. -Ja.
-Jeg glemte telefonen hjemme. -Skal jeg ringe Freddy?
Nei, ingenting.
-Prøv Erica. -Ja?
I himmelens navn!
Ikke svar.
Karen?
Ja, gjør det.
Jeg er glad for at du kom.
Pappa!
Et øyeblikk.
JASON - MAMMA SCOTT
NOEN TANKER?
OM HVA?
BEKLAGER
Scott?
Ja.
KAREN TRENGTE EN PUSTEPAUSE.
JEG ER HOS NIKKI OG JASON. ELSKER DEG. XX
Hallo.
Der er han. Veldig bra, kompis.
-Hallo. -Takk.
Alt i orden. Hvor er…
Ingen Karen?
Karen? Hvorfor skulle Karen være her?
Nei, det er bare en misforståelse.
Jeg vet hva jeg… Det er greit.
Så hva… Hva er planen?
Hvis du kan kaste den opp, er det bra.
-Å, ja. -Takk.
Er det denne?
Porten er låst. Dere må hoppe over.
Det vet vi.
Lysene. Vent.
Unnskyld at jeg oppførte meg så sinnssvakt.
-Det er greit. -Nei.
-Jeg liker det. -Å, ja?
Jeg kjenner meg mindre alene når du også gjør sinnssvake ting.
Vi kan ikke konkurrere med Ben og Denise, Jason.
Din fars hjemmelagde soverom vil ikke forandre det.
Vi må fjerne dette.
-Jeg har ikke lyst. -Jeg vet det.
Men disse barna fortjener mer enn vi kan gi dem.
Det første i deres nye liv burde ikke være et kompromiss.
Ja, jeg vet det.
Kanskje når vi får opp juletrelysene…
Jase.
Om det var våre barn, ville vi gjort alt for dem.
Og dette er det vi kan gjøre for dem.
-Ja. -Ja.
Ok. Vær så god.
Hva skal jeg gjøre med denne?
OK, HA DET GØY. ELSKER DEG.
KAREN - OM SCOTT SPØR, SI AT JEG ER HOS DERE I KVELD.
BEKLAGER. FORKLARER SENERE…
Å, pokker.
Tekst: Evy Hvidsten