Kolme magamistoaga korterisse saame Printsessi ja Tyleri võtta.
Penny saab nädala pärast teada. Teeme toa vägevaks.
Pean oma ajule tegevust andma,
sest see hakkab pulbitsema, kui ma muretsen.
Aga jah, kui palju ruumi laps ikka vajab?
Ta magab siin. Riietub siin.
Ja see ala siin on lõõgastumiseks.
Tead, mida võib teha? - Mida?
Võime panna vett… - Jah?
…värvi sisse, lahjendada. Värvida ühe korra.
Nii jääb millimeetri jagu rohkem ruumi. - Täpselt. Küll kõik laabub.
Kolme magamistoaga korter. - Oo jaa.
Minu, mitte toa süü.
RAINA ISA DEVEN: RÄÄKIDA SAAME?
POLE MIDAGI ÖELDA.
Lõpeta, Jessie!
Hayley, palun! Mõned üritavad siin magada.
POLE MIDAGI ÖELDA. SEE OLI VIGA.
Ostsin kogemata valed krõpsud.
Need on jubedad.
Pagana jubedad.
Ma sain lapsendamisgrupilt sõnumi.
Tänase peo kohta, mis on Beni ja Denise'i pool.
Kogu kambaga.
Võiksime minna, et mitte mõelda… Mis juhtus?
Olen uudiste ootamisest ärevil ja otsisin tegevust. Jason, ma kardan.
Mis need üldse on? - Tutid.
Ma ütlesin, et mu aju hakkab pulbitsema.
Alguses tegin neid rõõmuga, aga nüüd on sellest midagi muud saanud.
Selge. Olgu.
Läheme peole. - Olgu.
Tule aga. - Jah.
Pane see ära. - Olgu.
Läki. - Hea küll.
Ma lihtsalt… - Nii.
Pagana päralt. Nii suur!
Peame vist kingad jalast võtma. - Loodetavasti mitte.
Tere tulemast! - Tere.
Aitäh! - Tulge sisse!
Aitäh. - Võtke ainult kingad jalast.
Elame siin veidi Jaapani stiilis. - Jah.
Kenad sokid, semu. - Ajavad asja ära.
Tulge aga. Kamp on kohal, nagu öeldakse. - Kus öeldakse?
Hei. - Terekest!
Tere. - Kuidas läheb?
Hästi. Teil? - Hästi.
Oi ei. Ma ei salli maale endast. Tuttav tunne, eks?
Jah. - Tulge aga edasi.
Jah, seega homme tähistame Denise'i õiget sünnipäeva The Ivys
ja nädalalõpul sõidame Prantsusmaa lõunaossa.
Tüütu käik, aga vapustav kant. - Jah.
Oled märganud, et alati öeldakse „Prantsusmaa lõunaosa“?
Toonitades, et just lõunaosa.
Aga kõikjale mujale minnes öeldakse lihtsalt riigi nimi. Eks?
Jah. Ju see on tõsi.
Võrratu söök. - Tänan.
Lapsendasime kaks kahe aastaga.
Ahvatlus oli ka kolmandat võtta.
Ei! Kolm… Aitab küll.
Jätke teistele ka midagi. Luke ja Kwame võiksid aasta puhata.
Ja kuidas teil läheb?
Asi edeneb. Ootame vaid lõplikku heakskiitu.
Võrratu.
Me oleme ka võrratute lastega kohtunud.
Ootame vaid seda, kas meid valitakse. Nii et lihtsalt loodame väga.
Kui tore! - Jah.
Ettevaatust!
Oi ei!
Pole viga. - Mis juhtus?
Issake.
Väike viga. - Palun. Kas ma toon harja?
Ettevaatust. - Ehk polnud kallis?
Noh, üsna kallis oli.
Lihase lapse pärast oleks mul piinlik.
Kuigi pole nii kaugel…
Väga veidrast kohast Iirimaal…
Vabandust. Jah?
Mis on? Tegid taas midagi katki?
Nemad on! - Kes?
Nemad on teine paar. - Mis mõttes?
Printsess ja Tyler. Ben ja Denise on teine paar.
Nad on meie rivaalid. - Oi ei…
Jason, me ei tohiks siin vaenlase tagalas ollagi.
Kui me… Oot, kuhu sa lähed?
Tahan näha kogu maja, millega konkureerime.
Me oleme seda näinud. Väga ilus maja. Olgu?
Sa ei tea. Ülakorrus ei pruugi nii kena olla.
Nikki, sa ei või üles minna.
No need kardinad ei sobi tapeediga kokku, nii et…
see on nende jaoks piinlik.
Võtsidki nende lapsendamisankeedi kaasa.
Pole viga, hommikul viin tagasi. - Tagasi nende täiuslikku kodusse. Jah.
Kas su arust oli teatud mõttes kõik liiga täiuslik?
Nagu nad üritaksid midagi varjata? - Ei tundunud nii.
Neil pole teleritki, Jase. Kuidas ilma selleta last kasvatada?
Millest neid ilma jätta, kui nad ulakad on?
Telerita inimesed on halvimad kogu maailmas.
Ma tean, Nikki. Nad on tõprad,
aga see ei tähenda, et meid valitakse nende asemel,
sest neil telkut pole.
Jah, ma tean.
Pole viga. Seda juhtub vist paljude meestega.
Proovime taas 3-4 minuti pärast.
Sa ju tead, et asi pole sinus, eks? - Ma tean. Miks oleks asi minus?
Probiootilist jogurtit oled kaalunud?
Issand, probiootiline jogurt pole kõige lahendus.
Sa saad 40-aastaseks. Kah asi! - Ära ütle nii. See mõjub päästikuna.
Sa kasutad taas seda sõna valesti.
Tee harkhüppeid, kuni parem hakkab.
Mida? - Tule!
Ei, ma tahan rääkida. - Ei, seda su aju ootabki.
Harkhüpete peale mõtleb aju: „Mida kuradit?“ Tule!
Jaa. Lase käia!
Olgu, sina. Mis plaan on?
Ma vist ütlen neile ausalt,
et tekkis paanika… - Jah.
…ja ma võtsin selle kaasa. - Hea plaan.
Jah. Lootsin, et maja näeb täna kehvem välja.
Ei, see on vaiksel tänaval asuv kena maja. Kogu lugu.
Aga äkki on siin veidi liiga vaikne? - Nikki, palun aitab.
Mulle tundub, et midagi on mäda.
Ja kui on võimalus, et meie… need lapsed satuvad halba kodusse, siis…
Äkki sa lihtsalt soovid probleemi, et saaksime lapsed nende asemel?
Võib-olla. - Jah.
Jah. - Vaata.
Ben saabus. Näe, Denise on üleval.
Issand, kas nad hakkavad seksima?
Ole nüüd. - Vihkan paare, kes nina alla hõõruvad.
Miks seda näha tahaksime?
Ma tean. Läki, enne kui nad alustavad. - Olgu.
Pea hoogu! - Mis on?
Näe, sell hüppab… Mida… - Issand!
Varju! - Issand… Mida? Kuhu?
Varju! Madalale!
Geniaalne, Jase. Nagu ninja.
Nii on palju kahtlasem. - Mis see veel oli?
Ei tea. - Veider.
Tule, lähme. - Ei, pea hoogu. Järgneme talle.
Mida? - Kahtlane on. Järgneme talle.
Päriselt? - Jah.
Läki! - See on nii põnev.
Olgu. - Olgu.
Sõidame!
Olgu, jah. - Rattur võib tulla.
Olgu, liiklusõpetaja. Teeme ära. Gaas põhja.
Kas see on jälitamine?
Ei, me vaid järgneme, et näha, mida ta teeb.
Hoia vahet. - Ma ei taha teda silmist kaotada.
Selle ohtu pole.
Mida sa teed? - Maskeerun.
Issand, kuhu sa kadusid? - Olgu.
Teeskle, et me sõidame tavapäraselt ringi. Olgu?
Nüüd ma unustasin ära pöörata.
Mis asja? Mida? - Pidin paremale pöörama.
Sõidan tavapäraselt ringi. - Osav.
Teeskled osavalt. - Aitäh.
Jase, kas seda tasub teha?
Jah. Oma laste kaitsmiseks tehakse jaburusi.
Ausalt öeldes on mul kananahk ihul, Jase.
Ta vist nägi meid. - Mida?
Nägi meid. Pööra siia.
Kuhu? Teed pole. - Siia!
Teed pole! - Pööra!
Vahet pole, kui ta meid näeb. Ta ei tunne meid.
Tõsi.
Tere, semu.
Ma ütlen sulle, et midagi on teoksil. - Tõesti?
Nikki, Denise'il on kindlalt armuke. - Jason.
Vaatame tõendid üle. Eks?
Esiteks olid nad su sõnul peol teineteisega jahedad. Eks?
Jah, aga kõik on ju pühade eel pinges. Eks?
Olgu. Teiseks…
Jah? - …üle aia roninud mees.
Olgu. - Eks?
Jajah.
Nüüd kahetsed sõrmedel lugemist, eks? - Veidi. Jah.
Ma arvan, et sa räägid seda kõike minu tuju tõstmiseks.
Mis on tõesti armas, Jase. - Ei, Nikki, sul on õigus.
Me tunneme nüüd neid lapsi. Hoolime neist. Eks?
Mis saab siis, kui nad antakse paarikesele,
kellest ühel on armuke, ja nad lähevad lahku?
Mis siis lastest saab?
Jah…
Kas sa minu „Salaaeda“ oled näinud?
Miks sa seda tahad?
Ma ju ütlesin sulle, et mu ema loeb seda pulmas ette.
Ma pean ütlema, et hakkan sellest teosest tüdima.
No minu jaoks on see tähtis. - Jah.
Kuule, tänase õhtu asjus…
Palun, Scott, ei.
Ma ei saa taas pulmamenüü degusteerimisel üksi käia. Veider on.
Jah, aga kirjutamiskursus tõsteti reedele.
Tõesti? - Jah.
Olgu.
Tohin ma midagi küsida, Scott?
Kas kirjutamine on sulle tähtsam kui mina?
Karen, see on jabur küsimus.
Sa ju tead, et ma ei usu hierarhiatesse.
Te lihtsalt olete kaks asja, mida armastan.
Mõjutate teineteist ja tiirlete mu ümber. Nagu planeedid.
Näed? Ühekaugusel.
Ma tiirlen su ümber? - Jah, mu arm.
Praegu on lihtsalt meie mõlema jaoks väga kiire ja põnev aeg.
Mul on minu romaan, sul on sinu pulm.
Frida! Issand, ma igatsen teda.
Jah.
Nojah, ma olin Jennifer kuni 19. eluaastani.
Siis pidime peikaga teineteise nimega tätokad tegema, aga tema ei talunud valu
ja hakkas mind Jeniks kutsuma.
Nii et jah, see on minu nime saamislugu.
Vabandust, teie küsimus ununes.
Selge. Ma ei saa omavastutust vähendada.
Õigemini saaksin, aga ma ei tee seda.
Halloo?
Ma järgnen neile. - Kellele?
Denise'ile ja sellele tüübile. Nad on taas koos.
Nägin lõunal neid poodi minemas ja järgnesin.
Jason, ei! Nad näevad sind.
Ei, mul on maskeering.
Mis, pead silmas… - Mütsi.
Olgu, mida nad teevad?
Lihtsalt kõnnivad ringi.
Nagu armukeste moodi?
Raske öelda. - Mida nad ostavad?
Mõned padjad ja vaiba vist. Veidi värvi.
Mis tooni? - Kahvatulilla vist.
Täitsa nagu oleksid paar. Võta midagi kätte, et ostja muljet jätta.
Ei, see on hullem.
FaceTime'ime, et ma näeksin?
Olgu.
Jason?
Tere. - Kurat!
See on jabur… Ma tulin, et osta veidi köit.
Vabandust. Millist köit sa soovid?
Pikka või lühikest?
Pikka? Pole probleemi. Sain selle.
Nii, mul on siis saag, nuga ja köis.
Ma pean midagi kinni siduma ja siis…
veidi lõikama, nii et… - Selge.
Noh, me laseme sul kinnisidumise ja lõikamisega jätkata.
Oli tore trehvata. Jabur. - Nägemist.
Kõik kombes, semu? Jah?
Pagan, milline adrenaliinilaks!
See oli nagu Bondi filmis. Sa olid nagu Bond.
Olengi nagu Bond.
Kas saaksid teeküünlaid osta? - Jah.
Palume klientidel…
Ma ütlen, neil on salajane seksikorter.
Salajane kahvatulilla seksikorter, kus nad kohtuvad. Usu mind.
Võib-olla.
Kas oleme loo kangelased või kurjamid?
Sest raske on järge pidada. - Kuule, me esitame vaid küsimusi.
Kui nad ei teinud midagi halba, pole neil karta vaja.
Kõlab asjana, mida kurjamid ütleksid.
Ei, ma arvan, et peaksime lihtsalt ankeedi tagastama
ja nad rahule jätma.
Sa pole veel tagastanud? - Ei.
Spioonivärgi tõttu on raske aega leida. - Nikki…
Olgu, me oleme kindlalt kurjamid.
Kas meil vabandamisveini on?
AINULT SULLE
LOE SEDA. POLE „SALAAIA“ SOLIPSISMI. SCOTT
See on liiga odav vabandamisvein. - Mis asja? Pudel maksis 7,99 naela.
Peaksime ka visteeriaid ostma. - Kuhu neid panna? Teleri ümber?
Issand. - Mis on?
Seal ta ongi.
Jason.
Mida me teeme? - Ei tea, paanika tekkis.
Mida ta teeb? - Ukse taga ootab.
Kas Denise tuleb välja? - Nägus mees.
On või?
See on tobe. - Läki.
Jah.
Hei!
Issand! Jason, tee midagi!
Tal on vasar. - Tapab mehe ära!
Sa unustasid oma vasara maha.
Minu oma? - Kindla peale.
Jah. - Aitäh, olen tänulik.
Kindlalt sinu oma. Aeda unustasid.
Tõin igaks juhuks ära. - Olgu.
Olgu, tubli töö. - Tänan. Järgmise nädalani.
Olgu. Aitäh, semu.
PHIL GEE EHITUS- JA MÜÜRSEPATÖÖD
Tule, läki.
Pagana päralt.
See on naeruväärne. - Põlved läksid lukku. Oot.
Ma ei mõista. Siin ei ehitata midagi.
Veider.
Küllap ehitatakse talveaeda. Nad on talveaia inimesed.
Mida nüüd? - Kas tasuks…
Lähme piilume. - Jäta, Nikki. Palun lahkume.
Mis seal on? - Issand.
Issand.
Kurat. - Kurat.
Hei.
Sisse tulla tohin?
Jah.
Kullake, kas võiksid nüüd üles minna? - Lase käia, mine aga.
Head ööd. - Head ööd.
Aitäh, et lasid mul siia jääda. - Ta tahtis sind näha.
Kuidas sul läheb? - Hästi. Jah.
Sul? - Hästi. Jah.
Tõeliselt hästi. Hästi läheb.
Harper on väga positiivne isik, nii et jah, kõik on hästi.
Mittepositiivseid asju ei salli ta üldse. - Freddy.
Mõistagi olen emotsionaalse toeta, aga pole viga, senikaua kui ma…
Freddy. - Peaasi, et olen õnnelik
kogu aeg, mida olengi, nii et kõik on hästi.
Ja muidugi oleks tore,
kui ta üritaks mind veidigi mõista. Mina temaga üritan. Nagu…
Ma ostsin veganitennised ja käisin tema jäätisetaskuhäälingus.
Freddy, sa ei või enam oma muresid mulle kurta.
Ma olen isik, mitte mingi…
abiklomp.
Palun vabandust.
Kõige pärast.
See taskuhääling on pask. - Ma tean.
Ohtu pole. Iga jäätis on hea maitsega. - Täpselt!
Issand, sa oled säärane idioot.
Muidugi tunned end vanana, kui käid noorega.
Noorena tundmiseks käi vanainimesega.
Sa otsisid alati õnne valedest kohtadest.
Pole tagatud, et neid meie asemel valitakse.
Palun, Jase… - Pole.
Miks valiksid lapsed meie kodu?
Minagi ei taha sinna naasta, kuigi meie asjad on seal.
Aga see on lihtsalt nii veider, sest…
neid vaadates arvasin ma tõesti, et…
et vaatan meie lapsi.
Ma tean.
Olgu, tule.
Läki.
Ei, Jase, see pole kinni…
Miks sa selle üles tõmbasid? - Sest puu otsas olevas majas tehakse nii.
Mida? Ei tehta. Mida sa…
Pole viga, ma lihtsalt ronin alla. - Ei! Liiga kõrgel oleme.
Pole viga, ronin alla. - Ei, kaotasin täna niigi palju inimesi.
Kutsume abi. - Üsna kõrge.
On jah. - Jah.
Mul jäi telefon koju. - Kutsun Freddy?
Jah. - Jah.
Ei vasta.
Proovi Ericat. - Jah?
Jumala eest!
Ei vasta.
Karen? - Jah, lase käia.
Tõesti tore, et sa tulid.
Issi!
Vabanda mind hetkeks.
JASON - EMA SCOTT
ARVAMUSI?
MILLE KOHTA?
VABANDUST
Scott?
Jah.
KAREN: VABANDUST. TUULUTAN PEAD NIKKI JA JASONI POOL. ARMASTAN SIND.
Halloo?
Ennäe, siin ta ongi! Tubli töö, semu.
Tere. - Aitäh.
Pole tänu väärt. Kus on…
Karenit polegi?
Karenit? Miks Karen siin oleks?
Ei, lihtsalt valesti sain aru.
Ma tean, mida ma… Ei, pole viga.
Mis plaan on?
Kui viskad selle üles, ongi kombes.
Jah. - Aitäh.
Kogu lugu siis?
Värav on lukus, kutid. Peate üle ronima.
Me teame.
Lambid. Oot.
Vabandust, et käitusin nagu segane.
Pole viga. - On küll.
See meeldib mulle. - Jah?
Ma pole nii üksildane, kui sina käitud ka nagu hull.
Me ei saa Beni ja Denise'iga konkureerida.
Su isa omatehtud magamistuba seda ei muuda.
Peame selle ära lammutama.
Ma tõesti ei taha. - Ma tean.
Aga need lapsed väärivad enamat, kui me anda saame.
Esimene asi nende uues elus ei tohiks kompromiss olla.
Jah, ma tean.
Aga äkki valguskette lisades… - Jase.
Kui nad oleksid meie lapsed, teeksime neile kõike.
See on üks asi, mida saame neile teha.
Jah. - Jah.
Olgu. Palun.
Mida sellega tegema peaksin?
PREILI NEWMAN
OLGU, LÕBUTSE. ARMASTAN SIND XX
KAREN: ÖELGE SCOTTILE, ET OLEN TEIEGA. VABANDUST, HILJEM SELGITAN…
Kurat.
Tõlkinud Silver Pärnpuu