Så længe det er en treværelses, kan vi tage Princess og Tyler.
Penny sagde, hun ved mere om en uge. Der skal det være fantastisk.
Jeg skal have afledt min hjerne,
for den begynder at gøre det der, når jeg bekymrer mig.
Men, ja, altså, hvor meget plads behøver et barn?
Han sover her. Han klæder sig på her.
Og her kan han slappe af.
-Ved du, hvad vi også kan? -Hvad?
-Ja. Komme vand... -Ja?
...i malingen. Gøre den tyndere. Kun male én gang.
Det giver os en ekstra millimeter plads.
Præcis. Ser du? Det skal nok gå, ikke?
-Det er en treværelses. -Åh, ja.
Det var mig, ikke værelset.
DEVEN RAINAS FAR: KAN VI SNAKKE?
DER ER INTET AT SIGE.
Hold op, Jessie. Lad være.
Hayley, kom nu. Folk prøver at sove herinde.
DER ER INTET AT SIGE. DET VAR EN FEJLTAGELSE.
Jeg fik købt de forkerte chips.
De her er forfærdelige.
Frygtelige.
Jeg fik en besked fra adoptionsfolkene.
Om den fest hos Ben og Denise i aften.
Med gruppen.
Jeg tænkte, det kunne aflede os fra...
Hvad er der sket?
Jeg er ved at dø af spænding, så jeg tænkte, det her kunne aflede mig.
Jason, jeg er bange.
-Hvad er det overhovedet? -Pomponer.
Jeg sagde jo, min hjerne gør ting.
Det var noget rart først, men
nu er det blevet noget andet.
Javel. Okay.
-Vi tager til festen. -Okay.
-Kom. -Ja.
-Læg den. -Ja.
-Lad os gå. -Fint.
-Jeg... -Sådan.
Hold da helt kæft.
-Hold da op. -Det er enormt.
-Vi skal garanteret smide skoene. -Det håber jeg ikke.
-Goddag. Velkommen. -Goddag.
-Tak. -Kom ind.
-Tak. -Hold da op.
Hvis I vil tage skoene af...
-Vi er lidt japansk-inspirerede. -Ja.
Pæne strømper.
De klarer opgaven.
Gå ind. Hele flokken er her, som man siger.
Hvem siger det?
-Hej. -Hejsa.
-Goddag. -Alt vel?
-Fint, og med jer? -Ja. Fint, fint.
Åh nej. Jeg hader mig selv på malerier, gør I ikke?
-Jo. -Kom. Kom ind.
Ja, vi tager på The Ivy i morgen til Denises rigtige fødselsdag.
Og så kører vi til Sydfrankrig i weekenden.
Turen trækker tænder ud, men området er skønt.
Ja.
Har du lagt mærke til, at folk altid siger "Sydfrankrig"?
For at præcisere, de tager sydpå.
I alle andre tilfælde siger de bare landet, ikke?
Ja, det er nok rigtigt. Ja.
Dejlig anretning.
Tak.
Så det er to adoptivbørn på to år.
Vi var fristede til at tage et tredje.
Nej. Tre. I har fået nok.
Efterlad nogen til os andre.
Måske et sabbatår til Luke og Kwame.
Og hvad med jer?
Åh, ja, vi nærmer os. Vi afventer bare endelig godkendelse.
Det er fantastisk.
Ja, vi har også mødt nogle ret skønne børn.
Vi venter bare på, om de også vælger os.
Så vi er forhåbningsfulde.
Hvor skønt.
Ja.
Pas på!
Åh nej!
-Bare rolig. -Hvad skete der?
Du godeste.
-Bare en fejl. -Her. Jeg finder kosten.
-Pas på. -Jeg håber ikke, det var dyrt.
Det var nu ret dyrt.
Var hun ikke adopteret, havde jeg været rystet.
Selvom der ikke langt fra...
...kom fra et sært sted i Irland...
Undskyld. Ja.
Hvad sker der? Har du smadret mere?
-Det er dem. -Hvem?
-De er det andet par. -Hvad mener du?
Princess og Tyler. Ben og Denise er det andet par.
-De er rivalerne. -Åh nej.
Jason, vi bør ikke være her. Vi er bag fjendens linjer.
Hvis vi... Nikki, hvor skal du hen?
Jeg vil se resten. Jeg vil se, hvad vi er oppe imod.
Vi har set resten af huset. Det er skønt. Okay?
Det ved du ikke. Måske er det mindre pænt ovenpå.
Nikki, du må ikke gå derop.
De gardiner passer ikke til tapetet, så...
...det er pinligt for dem.
Tænk, du tog deres adoptionspapirer.
Det er okay. Jeg afleverer dem i morgen.
Til deres perfekte hus. Ja.
Synes du ikke, det på en måde er for perfekt?
-Som om de vil skjule noget? -Det var ikke mit indtryk, nej.
De har ikke engang fjernsyn, Jase.
Hvordan skal man opfostre et barn uden et fjernsyn?
Altså, hvad skal man så forbyde som straf?
"Intet fjernsyn"-folk er de værste i hele verden.
Ja, Nikki. Det værste afskum i verden,
men det betyder ikke, at de vælger os og ikke dem,
fordi de ikke har tv.
Ja, det ved jeg.
Det er fint. Det sker vist for mange mænd.
Vi prøver igen om tre, fire minutter.
Altså, du ved godt, det ikke handler om dig, ikke?
Ja. Hvorfor skulle det gøre det?
Har du overvejet probiotisk yoghurt?
Åh, gud. Ikke alt kan løses ved at spise probiotisk yoghurt.
Hør, du bliver 40. Og hvad så?
Nej, sig ikke det. Det udløser det.
Okay, nu bruger du det ord igen.
Hør, lav sprællemandshop, til du får det bedre.
-Hvad? -Kom nu.
Nej. Jeg vil snakke.
Nej, det forventer din hjerne.
Lav sprællemandshop, så den tænker: "Hvad fanden?". Kom.
Ja. Kom så. Jep.
Godt, så. Hvad er planen?
Jeg vil nok være ærlig.
-Erkende, jeg panikkede... -Ja.
-...og tog dem. -Det er en god idé.
Ja.
Jeg havde håbet, det så mindre pænt ud i dag.
Nej, det er bare et pænt hus på en dejlig, rolig vej. Det er alt.
Ja, men er her mon lidt for stille?
Nikki, hold nu op.
Ja, jeg føler bare, at der er noget galt.
Og er der risiko for, at vores...
...børnene ender et dårligt sted, så...
Måske ønsker du bare, der er noget,
så de kan bo hos os og ikke dem?
-Ja, måske. -Ja.
-Ja. Se der.
Der er han. Se. Hun er deroppe.
Åh, gud. Skal de dyrke eftermiddagssex?
-Helt ærligt. -Jeg hader par, der gnider salt i såret.
Hvorfor vil vi se på det?
-Ja. Gå. Før de kommer i gang. -Okay.
-Vent et øjeblik. -Hvad?
-Se den gut, der hopper... -Kors.
Hvad...
-Duk dig. -Du gode... Hvad? Hvor?
Gem dig. Ned.
Genialt, Jase. Som en ninja.
-Det er langt mere mistænkeligt. -Hvad handlede det om?
-Pas. -Sært.
Kom. Lad os køre.
-Nej, vent. Vi følger efter ham. -Hvad?
-Der er noget galt. Vi følger efter.
-Seriøst? -Ja, seriøst.
-Kør så! -Det er så spændende.
-Okay. -Okay.
Så kører vi.
Fint, ja.
Ja. Der er måske en cyklist.
Okay, frøken Færdselslov. Speederen i bund.
Stalker vi ham?
Nej, vi gør ej. Vi vil bare se, hvad han laver.
-Måske ikke så tæt på. -Vi må ikke miste ham af syne.
Det er intet problem.
-Hvad laver du? -Forklæder mig.
-I guder. Hvor blev du af? -Okay, fint.
Lad, som om vi bare er ude på en køretur, okay?
Kors, nu fik jeg ikke drejet af.
-Hvad taler du om? Hvad? -Jeg skulle have været til højre.
-Jeg kører bare en tur. -Det er godt. Ja.
-Godt skuespil. -Tak.
Jase, bør vi gøre det her?
Ja. Folk gør skøre ting for at beskytte deres børn.
Seriøst, Jase, jeg har gåsehud.
-Han så os vist. -Hvad?
Han så os. Drej ind her.
-Hvor? Der er ikke plads. -Her!
-Der er ikke plads! -Drej!
Han må gerne se os. Han kender os ikke.
Det er sandt.
Goddag, makker.
-Der foregår altså noget. -Virkelig?
-Nikki, hun har helt klart en affære. -Jason.
Lad os se på beviserne et øjeblik. Ikke? Okay.
Nummer et,
du sagde, de var kølige mod hinanden til festen, ikke?
Jo, men alle er anspændte før en ferie, er de ikke?
Okay. Godt. Nummer to...
-Ja? -...stakitspringeren.
-Okay. -Ikke?
Okay.
Du fortryder, du brugte fingrene.
-Lidt, ja. -Ja.
Jeg tror, du bare siger det her, så jeg får det bedre.
Og det er rigtig sødt, Jase.
Nej, Nikki, du har ret.
Vi kender børnene nu. Vi holder af dem, ikke?
Hvad sker der, hvis de kommer til et par,
hvor den ene har en affære,
og de ender med at blive skilt?
Hvad sker der så med børnene?
Ja.
Har du set min udgave af Den hemmelige have?
Hvad skal du bruge den til?
Det har jeg sagt. Min mor vil læse op til brylluppet.
Hør, jeg må bare sige,
at som værk mener jeg ikke, den er velkommen her mere.
-Men den betyder meget for mig. -Ja.
Hør, angående i aften.
Seriøst. Scott, nej. Nej.
Jeg tager ikke til endnu en bryllupsmenusmagning alene. Det er sært.
Det ved jeg, men skrivetimerne er flyttet til fredag.
-Virkelig? -Ja.
Okay.
Må jeg spørge om noget, Scott?
Er dit skriveri vigtigere end mig?
Karen, det er skørt at spørge om.
Du ved, jeg ikke tror på hierarkier.
I er to ting, jeg elsker.
En nærer den anden, og begge omkranser mig.
Ligesom planeter.
Ser du? Lige tæt på.
-Omkranser jeg dig? -Det gør du, elskede.
Hør, det er bare en meget travl og meget spændende tid for os begge.
Jeg har min roman, og du har dit bryllup.
Frida. Gud, hvor jeg savner hende.
Ja.
Ja, altså, jeg hed Jennifer, til jeg blev 19 år.
Så ville min kæreste og jeg have tatoveret hinandens navn,
men han havde en lav smertetærskel.
Så han prøvede at få indført "Jen".
Så, ja. Det er historien om, hvorfor jeg hedder det, jeg hedder.
Undskyld, jeg glemte spørgsmålet.
Nå ja. Ja, nej. Jeg kan ikke nedsætte gebyret på det.
Altså, jeg kunne godt, men jeg gør det ikke.
Hallo?
-Jeg følger efter dem. -Hvem?
Denise og fyren. De er sammen igen.
Jeg var til frokost, så dem i en butik og fulgte efter.
Jason, lad være. De ser dig.
Rolig. Jeg er forklædt.
-Hvad mener du? -Huen.
Okay, hvad laver de?
De går bare lidt rundt.
På en affæreagtig måde?
-Tja, altså, det er svært at sige. -Hvad har de købt?
Nogle puder og et gulvtæppe vist. Noget maling.
-Hvilken farve? -Lilla, vil jeg sige.
Det er så par-agtigt. Find ting, så du ligner en, der er på indkøb.
Nej, det er værre.
FaceTime mig, så jeg kan se.
Okay.
Jason?
-Hallo? -Pis.
Det er skørt. Jeg køber bare noget reb.
Undskyld. Hvilken slags reb?
Det lange eller det korte?
Det lange? Ja. Intet problem. Jeg har det.
Jeg har saven, kniven og rebet.
Jeg skal... Jeg skal binde noget og så
-skære lidt i det, så... -Okay.
Vi giver dig fred til dit binderi og skæreri.
-Fint. Godt at se dig. Skørt. -Vi ses.
Er alt vel, makker? Ja?
For helvede et sus.
Det var som i James Bond. Du var som Bond.
Jeg er som Bond.
-Køber du nogle fyrfadslys? -Ja, ja.
Kunderne bedes bemærke...
Det er altså er en elskovsrede.
En lilla elskovsrede, hvor de kan mødes. Det siger jeg dig.
Måske.
Jase, er vi de gode eller de onde her?
-For det er svært at følge med. -Hør nu.
Vi stiller bare spørgsmål.
Gør de intet galt, har de ingen grund til bekymring.
Det lyder som noget, de onde ville sige.
Nej. Ved du hvad? Lad os bare aflevere papirerne
og lade dem være i fred.
-Har du ikke afleveret dem? -Nej.
Det er svært at finde tid på grund af udspioneringen.
Nikki.
Okay. Vi er klart de onde.
Har vi noget undskyldnings-vin?
KUN TIL DIG
LÆS DEN. DEN HAR IKKE SOLIPSISME SOM DEN HEMMELIGE HAVE.SCOTT
Den er for billig til at være undskyldnings-vin.
Hvad taler du om? Det er en flaske til 7,99 pund.
Vi burde købe blåregn.
Hvor ville du sætte den? Rundt om tv'et?
-Åh gud. -Hvad?
Der er han.
Jason.
-Hvad laver vi? -Pas. Jeg gik bare i panik.
-Hvad laver han? -Han står ved døren.
-Kommer hun ud? -Han er ret flot.
Er han?
-Det er for dumt. -Kom.
Ja.
Hov! Hallo!
Åh, gud! Jason, gør noget.
-Han har en hammer. -Han slår ham ihjel.
Din hammer. Det er din hammer. Du glemte den.
-Er det min? -Helt sikkert.
-Ja. -Tak. Det var pænt af dig.
Det var så lidt. Det er din. Du glemte den i haven.
-Jeg ville bare give dig den. -Okay.
-Okay? Fint. Godt arbejde. -Tak. Vi ses i næste uge.
Okay. Tak, makker.
PHIL GEE - MURER OG TØMRER
Kom. Lad os køre.
Åh, for fanden
Det er latterligt.
Mine knæ låser. Vent.
Jeg er ikke med. De bygger jo ikke noget.
Sært.
Det er nok en vinterhave. De er vinterhave-folk.
-Hvad? -Skal vi tage et...
-Lad os tage et smugkig. -Seriøst, Nikki. Lad os nu køre.
Hvad? Hvad er der?
I guder.
Du godeste.
-Pis. -Pis.
Hej.
Må jeg komme ind?
Ja.
Okay, kom, skat. Vil du gå ovenpå nu?
Kom så. Afsted.
-Godnat. -Godnat.
Tak, fordi jeg måtte blive.
Hun ville gerne se dig.
-Hvordan går det? -Godt. Ja.
-Og med dig? -Godt. Ja.
Rigtig godt. Det går godt.
Altså, Harper er bare en rigtig positiv pige. Så, ja, alt er godt.
Hun har på ingen måde tid til ikke-positive ting.
Freddy.
Jeg får nul følelsesmæssig støtte, men det fint.
Det er fint, så længe jeg ikke...
-Freddy. -Så længe, jeg er glad
hele tiden, og det er jeg. Så det er fint.
Altså, det ville være rart,
hvis hun forsøgte at forstå mig lidt.
Altså, jeg prøver. Jeg...
Jeg købte veganske kondisko og var med i hendes issmagnings-podcast.
Freddy, det går ikke.
Du kan ikke længere komme til mig med problemer.
Jeg er et menneske, ikke bare en
hjælpe-klat.
Undskyld.
For alt.
-Den podcast er noget lort. -Ja.
Der er ingen spænding. Al is smager godt.
Præcis.
Åh, gud, du er en idiot.
Selvfølgelig føler du dig gammel, når du dater en ung kvinde.
Vil du føle dig ung, så date en ældre kvinde.
Du har altid søgt lykken de forkerte steder.
Der er ingen garanti for, at de vælger dem frem for os.
-Seriøst, Jase. -Det er der ikke.
Hvorfor skulle børnene ville bo hos os?
Jeg vil ikke tilbage dertil, og alle vores ting er der.
Men det er bare sært, fordi
da jeg så på dem, så troede jeg virkelig, at jeg...
...at jeg så på vores børn.
Det ved jeg.
Okay, kom.
Lad os gå.
Nej, Jase. Den sidder ikke...
Hvorfor trak du den op?
Fordi det er et træhus, og sådan gør man.
Hvad?
Nej, man gør ej.
-Det er fint. Jeg kravler ned. -Nej! Der er for langt ned.
-Det går. Jeg kravler ned. -Nej, jeg har mistet nok i dag.
-Vi ringer til nogen. -Der er langt ned.
-Ja, der er. -Ja.
-Jeg har ikke min telefon. -Skal jeg ringe til Freddy?
-Ja. -Ja.
Nej. Intet svar.
-Prøv Erica. -Ja?
I guder.
Intet svar.
Karen?
Ja, gør det.
Jeg er glad for, at du kom.
Far!
Giv mig et øjeblik.
JASON - MOR - SCOTT
GODE IDÉER?
TIL HVAD?
UNDSKYLD
Scott?
Ja.
KAREN: UNDSKYLD. BEHØVEDE PLADS.
JEG ER HOS NIKKI OG JASON. ELSKER DIG.
Hallo.
Se, der er han. Godt gået, makker.
-Hej. -Tak.
Intet problem. Hvor er...
Ingen Karen?
Karen? Hvorfor skulle hun være her?
Nej, vi har bare talt forbi hinanden.
Jeg ved, hvad jeg... Ja. Nej, det er fint.
Hvad er planen?
Hvis du gider kaste den herop, så kører det.
-Åh, ja. -Tak.
Er det det hele?
Lågen er låst, venner. I må kravle over den.
Det ved vi.
Lyset. Vent lidt.
Undskyld, jeg opførte mig så skørt.
-Det er okay. -Nej, det er ej.
-Jeg kan lide det. -Ja?
Jeg føler mig mindre ensom, når du også er skør.
Vi kan ikke konkurrere med Ben og Denise, Jason.
Din fars hjemmelavede værelse kan ikke ændre på det.
Vi må pille det ned.
-Det vil jeg ikke. -Det ved jeg.
Men børnene fortjener mere, end vi kan give dem.
Det første i deres nye liv bør ikke være et kompromis, vel?
Ja, det ved jeg.
Måske når vi får lyskæden op...
Jase.
Hvis det var vores børn, ville vi gøre alt for dem.
Den her ene ting kan vi gøre for dem.
-Ja. -Ja.
Okay. Her.
Hvad skal jeg gøre med den?
OK, MOR DIG. ELSKER DIG.
KAREN: HVIS SCOTT SPØRGER, SÅ ER JEG HOS JER I AFTEN.
BEKLAGER. FORKLARER SENERE...
Pis også.
Tekster af: Pia C. Hvid