Имаме ли три спални, можем да вземем Принцеса и Тайлър.
До седмица всичко трябва да е перфектно.
Нещо трябва да занимава ума ми, защото от тревога започвам да изпушвам.
Но, така де, колко място е нужно за едно дете?
Ще спи тук, ще се облича тук.
А в ето това ъгълче ще разпуска.
Знаеш ли какво?
Да разредим боята и да минем само една ръка.
Така ще спечелим още един милиметър.
Именно! Всичко ще бъде наред.
Жилището е с три спални. - О, да.
Не е заради теснотията.
ДЕВЪН: МОЖЕ ЛИ ДА ПОГОВОРИМ?
НЯМА НИЩО ЗА КАЗВАНЕ.
Престани, Джеси.
Хейли, ако обичаш. Пречиш на хората да спят.
НЯМА НИЩО ЗА КАЗВАНЕ. БЕШЕ ГРЕШКА.
Купих различен чипс.
Ужасен е.
Не се яде.
Получих съобщение от групата на осиновителите.
За партито у Бен и Денис довечера.
С тайфата.
Да отидем, за да се поразведрим...
Какво е станало тук?
Чакането ме напряга и реших, че това ще ме разсее.
Страх ме е.
Какво изобщо е това? - Помпони.
Казах ти, че изпушвам.
Отначало беше удоволствие,
но премина в настървение.
Ясно. Добре.
Отиваме на партито.
Ставай.
Остави го.
Да тръгваме. - Добре.
Само да... - Хайде.
Майко мила. Същински палат.
Сигурно ще ни накарат да се събуем. - Дано не.
Добре дошли. Влизайте.
Благодаря.
Само се събуйте.
Навиците ни са леко японски.
Хубави чорапи.
Вършат работа.
Тайфата ви чака, както се казва. - Кой го казва?
Привет. - Как си?
Добре, а вие? - Чудесно.
Не, мразя се на портрети. А вие?
Хайде, влизайте.
Утре вечер сме в "Айви" за истинския рожден ден на Денис.
А през уикенда ще отскочим до южна Франция.
Пътят е дълъг, но там е изумително.
Забелязал ли си как хората натъртват на "южна Франция"?
За да се знае, че е на юг.
Иначе навсякъде казват просто "в провинцията".
Да, има нещо вярно.
Чудесно угощение. - Благодаря.
Две осиновявания за две години. Изкушавахме се и за трето.
Не! Стигат ви толкова.
Оставете и за нас.
Почивка за Люк и Кваме.
А с вас какво става?
Напредваме. Чакаме окончателно одобрение.
Това е страхотно.
И ние се срещнахме с прекрасни деца.
Чакаме да видим дали ще ни изберат.
И храним големи надежди.
Страхотно.
Да.
АГЕНЦИЯ "ФОРЕВЪР"
Внимавай!
О, не!
Няма нищо. - О, боже.
Без да иска. - Да донеса ли метла?
Леко. - Дано не е скъпа.
Беше.
Ако не беше осиновена, щях да се ужася.
Макар че не е далеч от...
От дълбоката ирландска провинция е.
Прощавайте.
Какво става? Пак ли счупи нещо?
Те са! - Какво?
Те са другото семейство. - Моля?
Принцеса и Тайлър. Другите са Бен и Денис.
Те са нашите конкуренти. - О, не.
Дори не бива да сме тук, в тила на врага.
Чакай... Ники, къде отиваш?
Ще огледам къщата, за да съм наясно.
Виждали сме я вече, прекрасна е, стига.
Горе може да не е чак толкова хубаво.
Ники, не е редно да се качваш там.
Пердетата не си подхождат с тапетите.
Срам за тях.
Защо отмъкна формуляра им?
Спокойно, сутринта ще го върна.
В съвършената им къща.
Всъщност не ти ли се струва твърде съвършена?
Сякаш крият нещо. - Не, нямам такова усещане.
Дори нямат телевизор, Джейс.
Как се отглежда дете без телевизор?
Какво ще забраниш, ако не слуша?
Най-ужасни са хората без телевизор.
Знам, Ники, долни твари са,
но това не означава, че ще изберат нас, а не тях,
понеже нямат телевизор.
Да, знам.
Няма нищо, на много мъже се случва.
Ще пробваме пак след 3-4 минути.
Нали знаеш, че не е заради теб?
Знам. Откъде накъде?
Защо не пробваш йогурт с пробиотик?
Боже, всеки проблем се решава с пробиотичен йогурт!
Наближаваш 40 г., какво толкова?
Не го казвай, действа ми.
Пак използваш думата погрешно.
Прави подскоци, докато ти олекне.
Какво? - Ставай.
Не, искам да говорим.
Не, точно това очаква мозъкът ти.
А с подскоците ще го изненадаш. Хайде!
Да. Точно така. Чудесно.
Казвай сега какъв е планът.
Мисля да бъда честна
и да си призная че съм го взела. - Добра идея.
Надявах се днес да изглежда по-зле.
Не, чудесна къща на тиха уличка, това е.
Да, но тишината не ти ли идва в повече?
Ники, стига, моля те.
Просто имам усещане за нещо нередно.
А ако има вероятност нашите... децата да попаднат на лошо място...
Или просто ти се иска да има нещо, така че да ги вземем ние, а не те?
Да, може би.
Да. - Опа.
Той се прибира. Ето я и нея на прозореца.
Господи, следобеден секс ли ще правят?
Стига де. - Мразя някой да натрапва щастието си.
Трябва ли да гледаме?
Върви, преди да са започнали. - Добре.
Момент. Онзи прескача... - Боже!
Какво...
Скрий се! - Боже. Какво? Къде?
Бързо, снижи се.
Гениално, Джейс. Като нинджа.
Още по-съмнително стана. - Какво беше това?
Не знам. - Странно.
Хайде, отивам.
Не, почакай. Да го проследим.
Моля? - Има нещо гнило. След него.
Ти сериозно ли? - Да.
Тръгваме! - Колко вълнуващо.
Хайде. - Готова съм.
Потегляй.
Хайде.
Може да идва някой велосипедист. - Давай, натисни газта.
Преследваме ли го?
Не, само искаме да видим какво ще направи.
Изостани малко. - Не, не искам да го изпусна.
Няма проблем.
Какво правиш? - Дегизирам се.
Боже, къде изчезна? - Стига де.
Прави се, че просто обикаляме безцелно.
Да му се не види, изпуснах завоя. Трябваше да дам надясно.
Обикалям безцелно. - Браво. Добре го изигра.
Редно ли е да го правим? - Да. Хората бранят всячески децата си.
Честно ти казвам, настръхнала съм.
Май ни видя. - Какво?
Видя ни, свий тук.
Къде? Няма къде. - Тук! Давай!
Какво, като ни види? Той не ни познава.
Така е.
Привет.
Казвам ти, има нещо гнило. - Нима?
Ники, тя определено има любовник. - Джейсън.
Нека премислим видяното за секунда.
Първо, каза, че са се държали хладно един към друг. Нали?
Да, но преди ваканция всеки е напрегнат.
Добре. Второ, мъж прескача оградата.
Нали така?
Съжали ли, че броиш на пръсти? - Малко, да.
Според мен говориш така, за да ми олекне,
което е много мило.
Не, ти си права.
Вече познаваме тези деца, държим на тях.
Какво ще стане, ако попаднат в семейство, в което единият изневерява,
и накрая се разведат?
Какво ще стане с децата тогава?
Да.
Да си ми виждал "Тайната градина"?
За какво ти е?
Казах ти. Мама ще прочете откъс на сватбата.
Държа да кажа,
че намирам тази книга за твърде прехвалена.
На мен обаче ми е скъпа.
Слушай, относно довечера.
Моля те, Скот, недей.
Няма пак да пробвам сватбено меню сама. Изглежда странно.
Преместиха писателския курс в петък. - Така ли?
Добре.
Може ли да те попитам нещо?
Писането по-важно ли ти е от мен?
Карън, що за налудничав въпрос?
Знаеш, че не приемам степенуването.
Това са две неща, които обичам.
Взаимносвързани и кръжащи около мен. Като планети.
Виждаш ли? На еднакво разстояние.
Кръжа около теб? - Да, любов моя.
Моментът е много напрегнат и вълнуващ и за двама ни.
Аз и моят роман, ти и твоята сватба.
Фрида! Боже, как ми липсва.
Да.
Бях Дженифър до 19-ата си година.
После с гаджето ми решихме да татуираме имената си,
а той не търпеше на болка.
Затова започна да ми вика "Джен".
И това е историята на моето галено име.
Извинете, забравих въпроса ви.
Ясно. Не, не мога да ви направя отстъпка от цената.
Всъщност бих могла, но отказвам.
Ало?
Следя ги. - Кого?
Денис и онзи пак са заедно.
Видях ги, докато обядвах. В магазин са.
Недей, ще те видят.
Дегизиран съм.
Имаш предвид... - Шапката.
И какво правят?
Просто обикалят из магазина. - С вид на любовници ли?
Трудно е да се каже. - И какво купиха?
Възглавници и килим, ако не се лъжа. Боя.
Какъв цвят? - Люляков, доколкото виждам.
Колко интимно! Вземи нещо, за да изглежда, че пазаруваш.
Не, така е още по-зле.
Пусни на видео, за да видя.
Добре.
Джейсън?
Здравей. - Мамка му!
Какво съвпадение. Тъкмо купувах въже.
Извинявам се. Какво въже искаш?
Дългото или късото?
Дългото? Да, няма проблем. Готово.
Значи, взех трион, нож и въже.
Трябва да вържа нещо и след това...
...да го понакълцам.
Оставяме те да връзваш и кълцаш на спокойствие.
Драго ми беше. И още как. - До скоро.
Наред ли е всичко, мой човек?
Да му се не види, каква тръпка!
Като във филм за Бонд. Същински шпионин си.
Много ясно.
Ще купиш ли и чаени свещички? - Да.
Свиват любовно гнездо.
Тайно люляково местенце, където да се срещат, казвам ти.
Може би.
Ние добрите ли сме, или лошите?
Обърках се вече. - Чуй ме.
Просто задаваме въпроси.
Ако са невинни, няма защо да се притесняват.
Така биха се изразили лошите.
Знаеш ли, мисля, че просто трябва им върнем формуляра
и да ги оставим на мира.
Още ли не си го върнала? - Не намерих време покрай шпионирането.
Ники.
Ясно, определено сме лошите.
Да им занесем вино?
КАРЪН
САМО ЗА ТЕБ
ПРОБВАЙ. ЛИПСВА СОЛИПСИЗМЪТ НА "ТАЙНАТА ГРАДИНА" - СКОТ
Виното не е достатъчно скъпо.
Глупости, бутилката струва 7,99 лири.
Трябва да си купим глициния.
Къде ще я сложим? Край телевизора ли?
Боже. - Какво?
Това е той.
Джейсън.
Какво правим? - Не знам, паникьосах се.
Какво прави? - Пред вратата е.
Тя показа ли се? - Хубавец е.
Така ли?
Това е глупаво. - Хайде.
Божичко! Джейсън, направи нещо.
Държи чук! - Ще го убие!
Чукът ти. Твоят е, забрави го.
Така ли? - Да, твоят е.
Благодаря.
Няма защо. Беше го забравил в двора. И ти го донесох.
Добра работа свърши. Хайде, чао.
ФИЛ ДЖИЙ СТРОИТЕЛНИ УСЛУГИ И РЕМОНТИ
Хайде.
По дяволите.
Пълен абсурд.
Схванал съм се, момент.
Не разбирам. Не виждам строеж.
Странно.
Сигурно правят зимна градина. Такъв тип хора са.
Ела само да надзърнем. - Да си вървим, моля те.
Какво има?
Господи.
Божичко.
Мамка му. - Мамка му.
Здравей.
Може ли да вляза?
Да.
Хайде, миличка, качвай се горе.
Хайде, върви.
Лека нощ. - Лека.
Благодаря за търпението.
Искаше да те види.
Ти как си? - Добре.
Ти? - Добре.
Много добре. Всичко върви чудесно.
Харпър е позитивен човек, така че всичко е идеално.
Няма време да слуша неприятни неща.
Фреди.
Нямам емоционална подкрепа, но нищо.
Стига да съм с усмивка на уста... - Фреди.
Непрестанно, което и правя, така че е супер.
Е, би било чудесно,
ако тя се опитваше поне малко да ме разбере.
Аз полагам усилия все пак.
Купих си вегански маратонки и участвах в подкаста й.
Фреди, не може така.
Не идвай при мен с проблемите си.
Човек съм, а не някакво...
...приложение за помощ.
Извинявай.
За всичко.
Подкастът й е тъп. - Права си.
Няма интрига. Всеки сладолед е вкусен. - Именно.
Боже, такъв идиот си.
Чувстваш се стар, понеже тя е млада.
За да се чувстваш млад, хвани си бабка.
Винаги си търсил щастието не където трябва.
Няма гаранция, че ще предпочетат тях.
Моля ти се. - Наистина.
Защо децата ще искат нас?
Дори на мен не ми се връща в апартамента ни.
Но просто е странно, защото...
Докато ги гледах, наистина мислех,
че са нашите деца.
Знам.
Добре, хайде.
Да си вървим.
Не, Джейс, не е закачена за...
Защо я издърпа?
Защото така се прави на къщичка на дърво.
Какво? Нищо подобно.
Няма страшно, просто ще се спусна. - Не! Високо е.
Не се бой, ще успея. - Не, достатъчно хора изгубих днес.
Да звъннем на някого. - Вярно, високо е.
Нямам телефон. - Да се обадя на Фреди?
Да. - Добре.
Не вдига.
Звънни на Ерика.
За бога!
ДЖЕЙСЪН
Нищо.
Карън? - Да, обади й се.
ДЖЕЙСЪН
Радвам се, че дойде.
Татко!
Само секунда.
ДЖЕЙСЪН - МАМА - СКОТ
КАКВО МИСЛИШ?
ЗА КОЕ?
ИЗВИНЯВАЙ
Скот?
Да.
КАРЪН: ИСКАХ ДА ОТДЪХНА.
С НИКИ И ДЖЕЙСЪН СЪМ. ОБИЧАМ ТЕ.
ДЖЕЙСЪН
Ало?
Ето го. Браво на теб. Благодаря.
За нищо. Къде е...
Карън няма ли я?
Карън? Какво ще прави тук?
Не, явно не сме се разбрали.
Знам, че... Не, няма проблем.
Сега какъв е планът?
Ако можеш, да ни хвърлиш стълбата.
Да. - Благодаря.
Тази, нали?
Портата е заключена, ще трябва да прескочите.
Знаем.
Лампичките, момент.
Извинявай за откаченото държание.
Няма нищо. - Напротив.
Харесва ми. - Така ли?
Не е така самотно, когато лудите сме двама.
Не можем да се мерим с Бен и Денис.
И преградената стая на баща ти няма да помогне.
Да махнем това.
Не ми се иска. - Знам.
Но децата заслужават нещо повече.
Новият им живот не бива да бъде компромис.
Да, знам.
Може да окачим лампички... - Джейс.
Бихме направили всичко за децата си.
Нека това е нашият жест.
Да.
Добре. Ето.
Какво да правя с това?
Г-ЦА НЮМАН
ДОБРЕ, ЗАБАВЛЯВАЙ СЕ. ОБИЧАМ ТЕ.
КАРЪН: АКО СКОТ ПОПИТА, С ВАС СЪМ.
ПОСЛЕ ЩЕ ТИ ОБЯСНЯ...
По дяволите.
Превод на субтитрите Боряна Богданова