- Něco o přírodě? - Jo.
- Omrknuls to? - Jo.
- Neumřou žádný zvířata? - Ne.
Tak jo, fajn.
Možná gekon.
To je dobrý. S gekonama nesoucítím.
Co?
Je mi těch ryb líto. Vždycky vypadají, že je jim zima.
To přece není žádný život, ne?
Jaký to je, soucítit s každým?
Ach bože, Jasone. Je to vysilující. Na slony se už nemůžu ani podívat.
Kdo to je?
- Penny. - Co píše?
Zítra se tu staví. Má novinky.
- Napsala jaký? - Ne.
Mami. Jak je?
Nechce vyzkoušet nic novýho, tak jedu sama.
Jasone, Španělsko! Vždyť ji tam zabijou!
Je to poznávací zájezd do Alicante. Nikdo neumře.
Chci mít zážitky! Chci žít spontánně!
Chci jíst býčí varlata a tančit flamenco!
- Máma blázní, Jasone. - Varlata?
- Nevím. - Už víš o vanilce?
Ach bože.
Ve skříni je vanilkový extrakt. Devět let starý, skoro nepoužitý.
Když budu péct tímhle tempem, umřu dřív, než ho spotřebuju.
Přežitá vanilkovým extraktem!
Dobře, fajn!
Zvážím větší terasu na zahradě za domem!
Terasu ne, Vicu. Teras už mám plné zuby.
Nemůžeš ten problém zakrýt terasou.
A je pryč.
Nezabilo by nás, kdybychom byli spontánnější.
Jseš fakt blbej.
Auto jen vyzvednete před terminálem 4.
Já vím, také se mi pletou přílety a odlety.
Protože já na to letiště přilétám.
Děkuju. Také jste jedinečný.
Dobře, nashle. Dobře dojeďte.
- Hele. Víš, že Richard odchází? - Vážně?
Nechceš jeho místo?
Jen. Ze mě nikdy manažerku neudělají.
V čem jsou jako lepší než my?
Koukni, Richard jezdí kombíkem Volvo. Nejsou žádní astronauti.
Fakt. Já se na to nehodím.
Dobrý. Díky za počkání.
Čekal jste, až budete na řadě, tak…
Jasně, jestli tak nerad čekáte, tak pro vás auto asi nebude vhodné.
- Čau, Raino. - Čau.
- Kdo to je? - Moje teta.
Jak se máte?
To už tě táta nevyzvedává?
Ne.
- Nepřiveze tě? - Ne, má novou práci.
No, tátové někdy musí pracovat.
Neznamená to, že nás nemá rád. Teda tebe.
Neznamená to, že tě nemá rád.
Dobře, tak běž.
Teto Sashi!
Ahoj!
Rozluč se.
Nashle.
Jasone?
Potřebovali jste nový kachle.
Dobře.
Díky.
- Čau. - Jasi.
- Co? - Proč vyměňuje ty kachle?
- Je v pořádku? - Nedělej vlny.
Takový otázky si budeme klást, až bude vykachlováno.
Jsem nervózní.
Já vím.
- Tak jo. Otevřu. - Dobře, tak jo.
Dobrý den, Penny.
- Půjdete dál? - Ano, prosím.
Potřebujete spravit okraje koberce. Nikdy odtud neodejdu!
- Pardon. Máma odjela. Je osamělý. - Jo.
Tak, co se děje?
Jasně, nemáme moc času.
Můžu mluvit na rovinu? Neodpovídejte. Není čas. Tak na rovinu.
Úřady zvažují pro Princeznu jinou rodinu.
Proč?
No, je tu šance umístit Princeznu a jejího bratra společně
a rádi by je nechali pokud možno spolu.
Podívejte se, vím, že je to těžké, ale prosím snažte se
najít v sobě sílu vnímat to jako dobrou zprávu,
protože to taky je, pro ně.
Není to těžký, že? Viděli jsme je spolu.
- Není to těžký, ale… - Ale trochu je.
Já vím.
Nemůžeme je dostat oba?
Dvě děti, to je obrovský závazek.
Něco o tom vím. Vychovala jsem dvě šťastné, přátelské, vyrovnané děti…
…ze čtyř.
- My bychom to dali. Určitě. - Navíc je tu otázka místa.
Máme spoustu místa. Penny! Místo máme.
- Jo? - Jo, určitě.
Penny, je to tu větší, než to vypadá. Jen je tu nepořádek.
Každé dítě obvykle musí mít vlastní pokoj.
- Pomoz mi to posbírat. - Co tam je? Třetí ložnice?
Mohli by spát v naší posteli. My budeme na sedačce.
- Spíme tam často. - Vidíš?
I když to zní přesvědčivě, musíme tomu dát volný průběh.
Je to proces.
Jako odliv a příliv a nás to teď odnáší.
Musíte být silní.
Podporujte se navzájem a já zavolám, až bude rozhodnuto.
Může vám v dohledné době někdo pomoct?
Někdo, kdo vám porozumí?
- Kde máš úhlový šroubovák? - Ten nemám.
Jak ho můžeš nemít?
- Tak stačí tvůj diamantový jádrový vrták. - Ten taky nemám.
Nepoužíváš vrták SDS do zdi, že ne?
Co si to o mně myslíš?
Promiň. Vicu, můžeš nám dát chvilku?
Co se děje?
Našli někoho, kdo chce Princeznu i s bratrem.
- Proč si je nevezmete vy? - Každé dítě musí mít pokoj.
Proč? Já jsem ho nikdy neměl. Nikdy.
Byl jsem s bráchou a pak se ženou.
Jak s tím souvisí pokoje?
Královna jich má stovky. A její děti?
- Prosťáčci a úchylové. - Tati, minutku.
- Spousta jich je blbých jako tágo. - Prosím. Tak… Díky.
Bude s dětmi trávit hodně času, nebo…
Bez dohledu ne.
Ne, je dobrý, že můžou zůstat spolu.
Chceme pro ně to nejlepší.
- Že jo? - Jo.
Zavolám vám, jakmile padne rozhodnutí.
Děkujeme, Penny.
Nedáme jim trochu prostoru?
To je dobrý. Hej.
No tak.
Nevzdáme to.
- Jasný? Nevzdáme to. - Jsem unavená.
Proč nejste taky ve Španělsku?
Já na to nejsem.
Dobře.
- Ona mě tam nechce. - Nepozvala vás?
Trochu se změnila.
Jo, to lidi dělají.
Chce tančit flamenco.
Umíte si mě snad představit?
Poslouchejte mě.
V šedesáti jsem se mohla pochlubit závislostí na starých omáčnících,
mužem teplým jako doprovod Adele
a ostrou bolestí při pohledu vlevo.
Po čtyřech letech jsem se vyspala se dvěma členy stínového kabinetu
a to ještě není konec.
Měla jsem rakovinu, porazila ji, začala otáčet krkem, naučila se korejsky…
…zachránila 30 dětí z rizikových rodin, protože jsem nejlepší sociální pracovnice
v severovýchodním Londýně.
Můj ani váš životní příběh ještě nikdo nezalaminoval.
Až vás příště uvidím, doufám, že budete mít někde piercing.
Nebo aspoň barevnou košili.
- Tak jo. - Ježiš!
Co potřebujeme, abychom ty děti mohli dostat?
Peníze, zkušenosti, přípravu, souhlas sociálních služeb…
Jo. Další ložnici.
Tak proč si nepronajmeme byt se třema ložnicema?
- Za čí peníze? - Za moje.
V práci se uvolnila manažerská pozice. Vezmu to.
Nejsi snad spokojená?
Ne. Je čas na změnu. Musím popadnout život za pačesy
a přestat se pořád spolíhat na ostatní.
- Můžu si půjčit laptop? - Jo.
Začíná „operace pronajmutí většího bytu“.
Víš, takhle se operace nepojmenovávají.
Cože?
Chce to krycí název. Na co to jinak je?
- Cože? - Operace Valkýra taky nebyla
„operace vraždy Adolfa Hitlera“, ne?
Ach bože, Jasi. Musíš mi zkazit všechnu zábavu?
VYHLEDÁVÁNÍ NEMOVITOSTÍ
Do háje. Tři tisíce za měsíc?
Ach bože.
Jsem na dně, Nikki.
V pondělí jsem se tak opila,
že jsem si to rozdala s póvlem.
Musím s tím přestat. Můžu být lepším člověkem.
- Super vlasy. - Potřebovala jsem to.
V ofině se mi nahromadily traumata.
A taky jsem se rozhodla… ucházet se o to povýšení.
Tak jo.
Nemůžu tu brát telefony i po třicítce, Nikki.
- Zabila bych se. - Jo.
Manažeři mají pružnou pracovní dobu. Nedřela bych od deseti do čtyř.
Jen, to nejsou hodiny, kdy máme…
Včera jsem si zapomněla telefon.
Takže jsem pracovala a víš co?
Nebylo to tak strašný.
Když ty nechceš, tak…
Dobře, no.
Vlastně, já…
Říkala jsem si, že do toho možná půjdu.
- Fakt? - Jo, je to v pohodě?
Ach bože, samozřejmě!
Musíme mít větší byt, aby nám dali děti, co chceme.
Taky dostaneš osobní laptop.
Takže můžeš koukat na porno bez skrývání IP adresy.
Jo, to taky.
Dobrý den. Autopůjčovna Vista, Jennifer. Co potřebujete?
Díky, že jste přišel tak rychle.
Myslím si, že tu máme opravdový talent.
Co to je? Hroch?
Ne, dům.
Dobře.
To je všechno?
Odešel jsem z práce dřív, tak…
No, nemíváme tu tak talentované děti.
Měli jsme koulařku, okresní vítězku,
ale vyhrála díky štítné žláze a bylo tam podezření na podvod.
Tohle je ryba, co namalovala.
Jako by se jí hýbaly vlasy.
Možná se tam jen opřela?
A všichni učitelé ji zbožňují.
Hlavně proto, že moc nemluví, ale to je taky dar.
A její obličej je po obědě čistý.
Očividně je talentovaná.
Možná bychom se měli sejít a vymyslet nějaký plán
na podporu toho talentu.
Jasně. Jo.
Zítra na skleničku? Sejdeme se v 18:00 v Camden Assembly.
Dobře, tak jo.
- Uvidíme se tam. - Uvidíme se tam.
Díky.
I kdyby tě povýšili, nemohli bychom si nic z toho dovolit. Hele.
- Co dál za Londýnem? - Už jsem až v Brightonu. Nic.
- No, tak dál. - To už nejde.
Proč?
Protože tam je moře.
A pak Francie.
Ale tam už se to zase zdražuje.
Umíš albánsky?
NEMOVITOSTI
Krásný mezonet, 3 ložnice v Primrose Hill Nemovitost pro vás!
MEZONET SE TŘEMI LOŽNICEMI
Ahoj, Vicu.
- Zásuvka potřebovala nové dráty. - Jo. Myslela jsem, že to Jason opravil.
Máme jiný standard.
Nová košile?
Jo.
Moc hezká. Elegantní.
Dnes mám pracovní pohovor.
Přestali používat pořadače a svět se zbláznil.
Jo.
- Promiň. - Ty za to nemůžeš.
Jasně. Měj se hezky.
Ach bože. Je tady. Zase.
Vyřídí tu pár věcí a půjde.
- Není to na dlouho. - Má tu jídlo v mrazáku a konzervy. Hele.
Ach bože. Co se to tu děje?
Kde jsou moje klíče?
Hodně štěstí s „operací povýšení Nikki“.
- Není to jasnější? - Ach bože, jo.
V 18:00 máme prohlídku bytu na Mayfield Street.
- Má tři ložnice? - Jo.
- My na něj máme? - Asi tam někoho zabili.
Fajn. Bude tam pořádně uklizeno, ne? Dobře.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Hodně štěstí, jo?
Ty to dáš.
- Čau, Vicu. - Ahoj.
Dodělám to a vystřelím odtud.
- Dobře. - Mám na starosti i jiný věci.
Můžeš se tu klidně jen tak stavit.
A popovídat si. Ty ne…
O čem?
No, já nevím. Tak obecně.
- Jsi v pořádku? - Jo.
- A ty? - Jo.
Nemohl bys mrknout na toustovač?
- Nevyskakuje. - Asi uvolňování páčky.
- Tak o to jde? - Jo. Nejspíš.
- Máš nějaký zprávy od mámy? - Ne.
Je pryč jenom dva…
- Skoro tři dny. - Jasně.
Proč jí nezavoláš?
Ne. To ticho je léčivý.
- Jo. Už ti dám pokoj. - Prý lituje, jak žila.
Ale žila celý život se mnou.
Nemyslím si, že lituje, co udělala.
Spíš lituje toho, co neudělala. Víš?
Jde o nový zážitky. Nemít jich čím dál míň.
Myslím, že je potřeba někdo, kdo ti dá nový podněty.
- Jo? - Jasně.
Myslím si, že je to prospěšný. Pomáhá to v osobním růstu.
Je to zábava, ne?
Vidět někoho růst. Měnit se.
Protože nikdy nevíš, jak se změní.
Tak jo.
Začínala jsem před pěti lety jako asistentka zákaznického servisu.
To jste pořád.
Přesně tak.
A to mi dává ojedinělý vhled. Dám vám příklad.
Komu půjčujeme auta? Řidičům.
Co řidiči chtějí? Auta.
A co nemají, když nám zavolají? Auta.
Tak jak sem přijedou?
Víte, kolik lidí se rozhodlo nepůjčit si u nás auto,
když jsem jim řekla, že je nevyzvedneme a nevysadíme? Spousty.
Taková ztráta. Doslova tisíce liber.
- Takže první věc, kterou bych udělala… - Počkejte. My zákazníky vyzvedáváme.
- Cože? - Nabízíme vyzvedávání a odvoz.
Začali jsme s tím asi před 18 měsíci. Vy…
Vy jste lidem neříkala, že to děláme?
Jak to šlo?
- Fakt dobře. - Hurá.
Obtížný, ale přesvědčila jsem je.
Aby ti tu práci dali?
Aby mi nechali tu současnou.
Chvíli to bylo nejistý.
Asi se na mě usmálo štěstí.
Tohle může být začátek něčeho fakt dobrýho.
Haló. Autopůjčovna Vista, Jen. Jak vám můžu pomoci?
Začněme. To je Lucy z pobočky v Readingu a Debbie z personálního.
Musí tu být kvůli Weinsteinovi a tak.
- Udělejte si pohodlí. - Je v pohodě. Všichni jsme.
Dobře. Prosím řekněte nám, proč byste chtěla být manažerkou.
Dobře. No, jako vedoucí zákaznického prodeje
mám velké zkušenosti v oblasti prodeje
a důvěrnou znalost oboru
a dobrý vztah se současnými klienty.
Pracuju dobře v týmu,
ale taky samostatně.
Pardon.
Ach bože. Nevím, o čem to mluvím.
Já tohle nesnáším. Prostě…
Budu mluvit normálně.
Nejsem v zákaznickém prodeji. Beru telefony.
Není na tom nic špatného, ale mám pár opravdu dobrých nápadů, Terry.
A nemám moc zkušeností v řízení,
ale Richard má MBA a jeho počítač je už pět let zapnutý,
protože se neumí přihlásit.
Takže, jak mu to pomohlo?
Takže. Nejdřív musíme…
JAK TO JDE?
Musíme změnit hudbu v hale, Terry.
Všichni si na ni stěžujou.
Co kdybychom nabízeli dětské sedačky…
HODNĚ ŠTĚSTÍ
…a vyzvedávali v neděli večer?
Být k zákazníkům shovívavější. Přehlédnout malé škrábance.
Přestat jim podsouvat extra pojištění.
A nespouštět propagaci v pondělí,
půlce agentů je 23 let a jsou doma s kocovinou.
O tomhle nevíte, pokud jste nebyl osm let tam venku, Terry.
Co si myslíte o zprávě o udržitelnosti?
Máte…
- Kde… - Sdílená složka na disku G.
Co?
- Na ploše. - Jasně.
- Ne. Na počítači. - Ježiš.
Bože. Přestali používat pořadače a svět se zbláznil.
- Ano. Děkuji. - Jo.
Řekli ti, kdy dají vědět?
To bude věčnost. Jsem šťastná, že jsem se neztrapnila.
Není to tu náš šálek čaje, že?
Spíš to tu vidím na kokosový latte.
A od roku 2016 tu nikoho nepobodali.
Divný, ne? Pobodání má být každých šest měsíců.
Jinak vyletí ceny domů.
Líbí se mi tu. Camden je tak ušmudlaný.
Děti by tu mohly pěšky do školy,
aniž by dostaly trávu nebo padělaný boty.
- Od Slídivýho Steva? - Jo.
Ten chlap je legendární. Sežene jakýkoliv boty.
Jo, ale kde je bere? To je moje otázka.
Protože nový nejsou. Moje Reebok Classic měly uvnitř ponožku.
A náš byt se doslova rozpadá.
- Bože, fakt pěkný, že? - Jo.
- Dobrý den. - Dobrý.
- Nikki.
- Ano, Nikki. - Jason. A vy?
- Toby. - Toby. Jak je?
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Nepřijdu. - Cože?
- Já nepřijdu. - Ale jste tady.
Jo. Abych řekla, že nepřijdu.
- Tak jo. - Jsem tu fyzicky, ale ne morálně.
Dobře.
Protože o Raině mluvit nebudeme, že?
To přece oba víme.
Řekla jsem vám tak 50 slov.
Ani vás neznám. Ani nevím, proč tu jsem.
Já myslel, že nejste.
A byla to milá slova.
Raději půjdu.
- Dobře. - Tak jo.
Nashle.
Jo, stoprocentně už jdu.
- Tak, kde teď bydlíte? - V Camdenu.
- Camden. - Hezký, ale, však víte.
Jo. No, prý je to na vzestupu.
Ale je tam jen jedna banka a 12 míst, kde prodávají bongy.
Jasně.
Je to pěkný.
Teda.
Skoro přiléhající koupelna, což je fajn.
Dobrý úložný prostor. Zahrada na jih.
Páni.
Máte taky zahradu?
Ne. Ale měli jsme na okně truhlík.
Ale odumřelo to.
No. Můžete se tu porozhlídnout.
- Dobře. - Jako doma.
- Skvělý. Díky. - Díky.
Ach bože.
No tohle.
- Úžasný. - Zní to skvěle.
Super. Chceme se vystěhovat co nejdřív.
- Dám vědět realitnímu makléřovi. - Skvělý.
A tady jsou ostatní.
- Ostatní? - Cože?
- Čau. - Jak se vede?
- Nazdar. - Ahoj.
Tohle jsou Nikki a Jason. Vezmou ten pokoj.
Pokoj?
Jo! Ano, pojďte bydlet s náma.
- Je pěkný. - „Pokoj.“
- Zámek u dolní koupelny nefunguje. - Je to jen pokoj.
Musíte zpívat, když tam jste.
- Děkujeme. Ozveme se. - Jo.
- Díky. - Brzy si promluvíme.
- Nashle. - Skvěle. Nashle.
Pročs nepřečetl všechno?
Četl jsem „krásný“ a šel na fotky.
Jako každej.
Toby. Co to je za jméno? Ze všech jmen vybrat tohle. Toby?
- Ukradla jsem kvajávu. - Co? Proč?
- Pomlouval Camden. - Ty taky.
Ano, já můžu. Bydlím tam.
Dobře.
- Nesháníte zboží? - Ne, díky.
Ale díky za optání.
Dobrej. Co nový tenisky?
- Steve, nemáme náladu. - Nechcete zboží?
Kámo. Jo, nový tenisky.
Není to stejný, co?
Ne.
Je to lepší.
Je to domov.
Jasone?
Teda… Co to je?
- Co to udělal? - Staví třetí ložnici.
Jasone, to je neuvěřitelný.
- Koukej, Nikki. - Co?
Jsou tu malý kliky pro jejich malý ručky.
Přestaň.
To je ta nejšílenější…
…a nejmilejší věc.
- Je to vůbec možný? - Já nevím.
Je to třípokojový byt. Svým způsobem.
- Co na to řekne majitel… - Nemysli na to.
Dneska si to užívejme, Jasi.
Bože.
na flamenco
Překlad titulků: Veronika Ageiwa