Филм за дивата природа? - Да.
Прегледа ли го? - Да.
И не умират животни? - Не.
Добре тогава.
Може би един гекон.
Нищо, геконите не са ми симпатични.
Какво?
Дожаля ми за рибите. Сякаш винаги им е студено.
Това не е живот, не смяташ ли?
Какво е да съчувстваш на всяка твар?
Господи, ужасно е изтощително.
Дори не мога да погледна слон.
Кой е?
Пени. - Какво пише?
Ще намине утре да ни каже нещо.
Не казва ли какво? - Не.
Мамо, добре ли си?
Щом той се дърпа, тръгвам сама.
Към Испания, Джейсън! Ще си строши главата!
Разходка в Аликанте, татко, няма нищо страшно.
Искам преживявания! Искам да живея спонтанно!
Да ям тестис на бик и да танцувам фламенко!
Побъркала се е. - Тестис?
Казах ли ти за ванилията? - За бога.
Стои си в шкафа от девет години, почти неизползвана.
Ако правя сладкиши толкова рядко, ще умра, преди да свърши.
Ванилията ще ме надживее!
Хубаво!
Тъкмо ще оправя задния двор!
Никакви ремонти, Вик. Писнало ми е.
Със заплахи няма да решиш проблема.
И затвори.
Няма лошо човек да е малко по-спонтанен.
Такъв глупак си.
Да, ще вземеш колата от терминал 4.
И аз бъркам залите за пристигащи и заминаващи.
Летището си е летище.
Благодаря. И ти си уникален.
Дочуване, приятно шофиране.
Знаеш ли, че Ричард напуска? - Наистина ли?
Ще кандидатстваш ли за поста му?
Джен. Никога няма да ме направят мениджър.
Защо ги имаш за нещо повече?
Ричард кара волво комби. Не са астронавти.
Честно, това не е за мен.
Благодаря, че изчакахте.
Да, имаше клиенти преди вас...
Щом толкова мразите да чакате, може би не бива да шофирате.
Здравей, Рейна.
Коя е тази? - Леля ми.
Привет, как сте?
Значи вече няма да те взема татко ти? - Не.
А ще те води ли? - Не, има нова работа.
Понякога татковците трябва да работят.
Това не значи, че не ни обича. Така де, теб.
Не значи, че не те обича.
Хайде, тръгвай.
Лельо Саши!
Кажи "чао".
Чао.
Джейсън?
Плочките в банята бяха за смяна.
Добре.
Благодаря.
Здравей. - Джейс. Защо баща ти сменя плочките?
Добре ли е? - Не клати лодката.
Ще говорим, след като плочките са сменени.
Притеснявам се. - Знам, знам.
Отивам да й отворя.
Здравей, Пени.
Ще влезеш ли? - Да.
И мокетът се е надигнал. Никога няма да си тръгна!
Извинявай, майка ми замина, самотен е.
Е, какво става?
Така, нямаме много време.
Може ли да говоря направо? Няма какво да питам, казвам ви го.
Социалната служба проучва друго семейство за Принцеса.
Защо?
Появи се възможност с братчето й да бъдат осиновени заедно.
За предпочитане е да не бъдат разделяни.
Знам, че е трудно, но ви призовавам, ако ви е по силите,
да го погледнете от хубавата страна,
защото е добре за тях.
Не ни е трудно, нали ги видяхме заедно.
Не е трудно, но... - Е, трудничко е.
Знам.
Да ги вземем ние?
Осиновяването на две деца е грандиозно начинание.
Наясно съм. Отгледала съм две щастливи, дружелюбни, безпроблемни деца.
От общо четири.
Ще можем да се справим.
Нужно е и пространство.
Имаме място. Пространство колкото щеш!
Така ли? - Да, определено.
По-широко е, отколкото изглежда. Просто е поразхвърляно.
Изискването е всяко дете да има стая.
Джейсън, помогни ми. - Да изровим третата спалня ли?
Може те да спят в нашата стая, а ние - на дивана.
Често спим там. - Виждаш ли?
Колкото и убедително да звучи, нека не насилваме нещата.
Процесът е дълъг,
на приливи и отливи, а сега моментът е тежък.
Просто бъдете силни,
подкрепяйте се, а аз ще ви се обадя за решението.
Има ли кой да бъде до вас сега?
Някой, който би ви разбрал?
Къде е ъгловата ти бормашина? - Нямам.
Как може да нямаш?
Диамантено-пробивна също става. - И такава нямам.
Не ми казвай, че използваш перфоратор. - За какъв ме мислиш?
Извинявай, би ли ни оставил за малко?
Какво има?
Може друг да вземе Принцеса и братчето й.
Защо не вие? - Всяко дете трябва да има стая.
Защо? Аз никога не съм имал.
Имах брат, а после се ожених.
Каква е връзката? Кралицата има стотици стаи, а вижте децата й.
Тъпи и извратени. - Татко, остави ни.
Кухи лейки. - Моля те, татко, просто... Благодаря.
Той ще прекарва ли много време с децата? - Не и без надзор.
Хубаво е, че ще останат заедно.
Искаме най-доброто за тях. Нали? - Да.
Ще ви се обадя, когато излезе решението. - Благодаря, Пени.
Нека ги оставим насаме за малко.
Спокойно, всичко е наред.
Ела.
Продължаваме.
Нищо не е свършило. - Изтощена съм.
Защо не заминахте за Испания?
Не е за мен.
Ясно.
Тя не ме иска там. - Покани ли ви?
Променила се е.
Да, така става с хората.
Иска да танцува фламенко.
Как си ме представяте?
Чуйте какво ще ви кажа.
На 60 години имах само мания да купувам старовремски сосиери,
съпруг с обратни наклонности
и остра болка при извръщане наляво.
След 4 години вече съм спала с двама от правителството в сянка
и това не е краят.
Хванах рак, победих го,
възстанових движението на шията, научих корейски...
И спасих над 30 деца в риск,
защото съм най-добрата социална работничка в североизточен Лондон.
Житейската ми история не е приключила. Вашата също.
При следващата ни среща гледайте да имате пиърсинг.
Или поне малко по-ярка риза.
Слушай! Какво ни е нужно, за да вземем децата?
Пари, опит, подготовка, одобрение от социалните...
Да, още една стая.
Защо тогава не наемем жилище с три спални?
С чии пари? - Моите.
Ще кандидатствам за мениджърска позиция.
Нали не искаше промяна?
Не, трябва да поема юздите на живота си
и да спра все да разчитам на други хора.
Може ли лаптопа? - Да.
Започва операция "По-голямо жилище".
Операциите се кръщават по-завоалирано. - Как?
С кодово име. Иначе какъв е смисълът?
Тоест? - Операция "Валкирия"
не се казва "Да убием Хитлер", нали?
Джейс, разваляш цялото удоволствие.
ТЪРСЕНЕ НА ИМОТ
По дяволите, три бона месечно?
Боже мой.
Ударих дъното, Ники.
В понеделник така се напих, че се прибрах с някакъв от покрайнините.
Това трябва да спре. Мога да постигна много повече.
Страхотна прическа. - Благодаря.
Бретонът ме обременяваше.
Освен това реших...
Ще гоня повишение.
Добре.
Няма да стоя тук и да вдигам телефони на 30 години.
Ще се самоубия!
Шефовете са с гъвкаво работно време. Вече няма да бъхтя по шест часа.
Всъщност работното ни време е...
А и вчера си забравих телефона и от немай-къде работих.
Не беше чак толкова гадно.
И си рекох, че щом ти не искаш... - Виж сега...
Работата е там, че... Реших и аз да се пробвам.
Сериозно? - Нали може?
Разбира се!
Трябва ни по-голямо жилище, за да вземем две деца.
А и ще получиш личен лаптоп
и ще можеш да гледаш порно, без да криеш ІР адреса.
Да, това също е плюс.
Рент-а-кар "Виста", аз съм Дженифър. Как да помогна?
Благодаря, че дойдохте бързо.
Мисля, че си имаме работа с истински талант.
Какво е това? Хипопотам ли?
Не, къща.
Добре. Чудесно.
Само затова ли ме повикахте?
Тръгнах си по-рано от работа и...
В това училище рядко сме виждали такъв талант.
Имахме гюлетласкачка,
но се дължеше на щитовидната й жлеза, така че успехът й беше спорен.
Имам предвид... Погледнете каква риба е нарисувала.
Вижте само как се вее косата й.
Не е ли просто зацапано?
И всички учители я обожават.
Главно защото не е бъбрива, но и това е дарба.
И никога не е омазана след обяд.
Явно е талант.
Може би трябва да се срещнем и да го обсъдим.
Как да подхранваме таланта.
Разбира се. Да.
Да пийнем утре?
Да се срещнем в бар "Камдън" в 18 ч. - Да, добре.
До скоро тогава. - До скоро.
Благодаря.
Дори да те повишат, не можем да си го позволим. Виж.
В някой по-краен квартал? - Стигнах до Брайтън, нищо.
А още по-далеч? - Не може.
Защо?
Натам е морето.
И Франция.
И пак започва да става скъпо.
Как си с албанския?
КРАСИВ МЕЗОНЕТ С ТРИ СПАЛНИ
ИМАМЕ ИМОТ ЗА ВАС!
Здравей, Вик.
Поправям розетката.
Ясно. Мислех, че Джейсън се е погрижил.
Критериите ни са различни.
Нова риза?
Да.
Много е хубава. Шик.
Днес имам интервю за работа.
Откакто махнаха папките класьори, светът се скапа.
Да.
Съжалявам за това. - Вината не е твоя.
Добре. Приятен ден.
Господи, той пак е тук.
Щял да свърши това-онова и да си тръгне.
Няма да се бави. - Оставил е храна във фризера. И консерви.
Господи. Какво се случва с това жилище?
Къде са ми ключовете?
Успех с операция "Ники получава повишение".
Така е по-ясно, нали? - Боже, да.
Не забравяй за огледа на улица "Мейфийлд" в 18 ч.
И е с три спални? Как така ни е по джоба? - Може да е имало убийство.
Значи ще е добре почистено. Хубаво.
Обичам те. - И аз.
Хайде, успех.
Ще ги разбиеш.
Чао, Вик. - До скоро.
Приключвам с това и изчезвам. Имам си и друга работа.
Може да идваш и без повод. Просто за да си побъбрим...
За какво?
Не знам. Общи приказки.
Добре ли си иначе? - Да.
Ти? - Да.
Би ли погледнал тостера?
Филията не изскача. - От пружинката е.
Така ли? - Да, най-вероятно.
Чу ли се с майка ти? - Не.
Минали са само два... - Почти три дни.
Защо ти не й се обадиш?
Не. Наслаждавам се на спокойствието.
Оставям те тогава. - Тя съжалява за живота си.
А целият й живот бях аз.
Не съжалява за това, което е правила, а за това, което не е. Разбираш ли?
Знакът е за събиране, а не за изваждане.
Мисля, че имаш нужда от човек, който те допълва.
Така ли? - Да.
Отразява ти се добре, помага ти да пораснеш.
Забавно е, нали?
Да гледаш как някой се развива и променя.
Не знаеш в какво ще се превърне.
Е, добре.
Започнах работа тук преди пет години като най-долна телефонистка.
И все още си телефонистка.
Да, така е.
И това ми дава уникален поглед към нещата. Ето един пример.
На кого даваме коли под наем? На шофьорите.
Какво искат шофьорите? Коли.
И какво нямат, когато ни се обадят? Коли.
Как тогава да дойдат?
Знаете ли колко хора се отказват от нас,
когато им кажем, че не предлагаме услуга на място? Много!
Толкова изгубени клиенти. Буквално за хиляди лири.
Затова още първата ми стъпка ще бъде... - Момент. Предлагаме услуга на място.
Какво? - Вземаме и връщаме клиентите.
Въведохме го преди година и половина.
Да не би да не си им казвала?
Как мина?
Много добре.
Трудно беше, но успях да ги убедя.
Да те повишат?
Не, да не ме уволнят.
Висеше на косъм.
Май късметът ми се обръща.
Това може би е началото на нещо прекрасно.
Рент-а-кар "Виста", аз съм Джен. Как да помогна?
Започваме. Това са Луси от клона в Рединг и Деби от "Човешки ресурси".
Трябва да присъства заради Уайнстийн.
Ще те оставим да си поемеш дъх.
Наистина няма нужда.
Първо кажете защо искате да влезете в управленския състав.
Да. Като ръководител, работил пряко с клиенти,
имам богат търговски опит,
задълбочени познания в бизнеса
и добри отношения с нашите клиенти.
Работя добре като... в екип,
но също и като отделна личност.
Простете.
Господи. Изобщо не знам какви ги говоря.
Мразя такива неща.
Ще говоря нормално.
Не съм ръководител. Телефонистка съм.
В което няма нищо лошо,
но имам много добри идеи, Тери.
И нямам опит в мениджмънта,
но Ричард, макар и с висше, пет години не си е спирал компютъра,
понеже после не може да влезе.
Голяма полза, няма що.
Така. Първо трябва да...
КАК ВЪРВИ?
Трябва да сменим фоновата музика.
Всички се оплакват.
Защо да не предлагаме столчета за деца...
ЖЕЛАЯ ТИ УСПЕХ
...и обслужване в неделя вечер?
И да не тормозим клиентите. Майната им на драскотините!
Да не лъжем за допълнителното покритие.
И никога, никога да не правим промоция в понеделник,
защото персоналът е млад и го мъчи махмурлук.
Няма как да знаете, ако не сте висели в салона осем години.
А относно доклада за устойчиво развитие?
Получи ли...
Къде е... - В споделена папка.
Какво?
На работния плот. - А, да.
Не, в компютъра. - Боже.
Господи. Откакто махнаха папките класьори, светът се скапа.
Да. Благодаря.
Кога ще ти отговорят?
След цяла вечност. Просто се радвам, че не се изложих.
Тук май не е за нас.
Изглежда малко префърцунено.
От 2016 година няма нито един наръган.
Странно е. Добре е да има през шест месеца,
иначе цената на имотите скача.
На мен ми харесва. В Камдън е толкова мърляво.
Искам децата ни да ходят на училище, без някой да им пробутва трева и ментета.
Стив Чепика ли? - Да.
Той е легенда. Може да ти намери всякакви обувки.
Въпросът е откъде ги взема.
Защото не са нови.
В моите "Рийбок Класик" имаше чорап.
А и жилището ни се разпада.
Колко е хубаво тук!
Здравейте. - Привет. Ники.
Влизайте. - Как ви е името?
Тоби. - Приятно ми е.
БАР "КАМДЪН"
Здравейте. - Привет.
Аз няма да дойда. - Какво?
Няма да дойда. - Но вече сте тук.
Да. За да ви предупредя.
Добре. - Психически не съм тук.
Ясно.
Защото няма да говорим за Рейна, нали?
И двамата го знаем.
Разменили сме си 50 думи.
Дори не ви познавам. Дори не знам защо съм тук.
Нали ви няма?
А и думите бяха приятни.
Да. Ще тръгвам.
Добре. - Хайде.
Довиждане.
Да, определено си тръгвам.
И къде живеете сега? - В Камдън. Хубаво е, но...
Да, би трябвало да процъфтява,
но има една банка и 12 места, откъдето да си купиш бонг.
Да.
Колко хубаво!
Банята е почти до спалнята.
И има доста място за съхранение и южна градина.
Вие имате ли градина?
Не. Имахме саксия на прозореца.
Но не просъществува дълго.
Ще ви оставя да разгледате. Не се притеснявайте.
Благодаря.
Боже.
Майко мила!
Прекрасно е. - Да, нали?
Чудесно. Искаме да се изнесем по-скоро.
Така че ще уведомя агента. - Страхотно.
Ще видите и другите.
Кои други? - Моля?
Здрасти. - Как сте?
Привет. - Ники и Джейсън ще наемат стаята.
Стаята ли? - Идвайте да живеете с нас!
Чудно е. Ключалката на банята не работи. - Не знаех, че е стая.
Пейте, докато сте вътре.
Ще държим връзка.
Благодаря. - Ще се чуем скоро.
Да, чао. - Чудесно.
Защо не дочете обявата?
Прехвърлих направо на снимките, както правят всички.
Тоби. Що за име? Сред толкова имена да избереш Тоби?
Откраднах гуава. - Какво? Защо?
Защото той оплю Камдън. - Ти също.
На мен ми е позволено, там живея.
Добре.
КАМДЪН
Трябва ли ви нещо? - Не. Но благодаря, че попита.
Да предложа нови маратонки? - Чети по лицата, Стив.
Искате ли нещо?
Да, брато. Хайде на маратонките.
Не е същото, нали?
Не е.
По-хубаво е.
Нашият дом.
Джейсън?
Боже... Какво?
Какво е направил? - Трета спалня.
Джейсън, това е невероятно.
Виж, Ники. Купил е и дръжчици за малките им ръчички.
Стига.
Това е най-щурата...
...и сладка постъпка.
Възможно ли е изобщо? - Не знам.
Но вече имаме три спални. Така да се каже.
А хазяинът какво ще каже... - Недей сега.
Да се порадваме поне тази вечер.
Господи.
ЗА ФЛАМЕНКО
Превод на субтитрите Боряна Богданова