JEZIKOVNI INŠTITUT SEVERNI LONDON
Nore hlače, fantje.
-Kaj? -Se pripravljate na poplavo?
MAMI TVOJA BABI JE MAČKA
MRAČNA
MRAMOR
MRTVA
Drek.
PRIDI V CORNWALL
Tvoja mama je izgubila svojo mamo. Bodiva ob njej.
Omo si videla le trikrat.
Bolj ko si jo poznal, manj je žalostno.
Veš, da dajo gor topljeno smetano?
Ja. Pazi, to te bo ubilo.
Upam, da ne.
Za domov sem jo kupila.
Marička, kako lepo je tu.
Vem. Ko sem bil otrok, smo bili poleti pogosto tu.
Na ta kraj me veže veliko spominov.
Saj ni res.
-Kaj? -Je to...
Saj ni res. To poglej. Vidiš? JR.
Veliko spominov.
V redu, greva naprej?
Ali želita obujati spomine?
Ne, ne.
Smešno. V redu.
Smešno.
Zakaj se je babi preselila sem?
Zaradi rasizma.
Ni hotela iz hiše v Londonu.
Avtocesto so morali speljati okoli hiše.
Dobila je 10 000 podpisov. Na drevo se je pripela.
Ponudili so ji bogastvo.
-Ja. -Ni hotela stran.
Nato je dobila azijske sosede
in že je odbrzela sem.
Drek.
Drek, drek.
-Živijo. -Živijo.
-Kako si? -V redu, pa ti?
-Dobro, ja. Ja, ti? -Ja, dobro.
Samo šopek sem prinesla. Mama ga je poslala.
Nikki Newman, to je Sky. Sky Jones.
Zakaj si naju predstavil z imenom in priimkom?
-Živijo. -Zdravo.
Moje sožalje zaradi...
-Saj je v redu. Bila je grozna. -Res je.
Je pa bila naša.
-Ja. -Je...
Prideš na spominsko druženje na plaži?
-Ja. Mami veliko pomeni. -Ja.
-Grem. -V redu. Ja, ja.
Prav, se vidimo.
-Se vidimo. -Adijo.
Lepo te...
-Greva. -Nenavaden pogovor.
Ni res. Čisto v redu je.
-Ti to resno? -Kaj?
Kot da bi obtičal v zaklonu in klical vojaško bazo.
"Dobro, ja. Prav.
-Konec." Kdo je to? -Nihče. Stara prijateljica.
-Aja? -Ja.
Sky Jones?
-Že vem. -Kaj?
-Je to SJ s stebra? -Mogoče.
Zakaj je bila čudna? Si grdo ravnal z njo?
-Si ti pustil njo? -Ne, ne.
Še vedno sva skupaj.
Ne puščaj me same s teto. Nikoli ne vem, kaj naj rečem.
Govori o draginji v Londonu. To jim je všeč.
-Glej ga. -Živijo.
-Zdravo.
Kako si?
Zdravo.
-Vstopita, vstopita. -Hvala.
-Vsi so notri. -V redu.
-Zdravo, mami. Si dobro? -Jason.
Zdravo, Janet.
Zdravo, vidve.
Hej.
Kako ste, Sandra?
Kaj?
Ne vem. Pač je, kar je.
Ja. Najbrž je dobro tako razmišljati o tem.
Sožalje ob izgubi, Janet.
Trije dnevi so mimo. Je že v preteklosti.
Seveda. Ja.
Tako pač je v življenju. Vsi umremo. Prijatelji, družina.
Vsi najboljši iz Beatlov.
Vsaj Pythonovci umirajo približno tako, kot sem upal.
Vse razpada, madona.
Sandra, ko se meni tako zdi,
si pomagam s pozitivnimi mislimi.
Lopa razpada, Nikki.
Mogoče jo lahko s pozitivnimi mislimi spet sestaviš.
Aha.
Ja.
Koliko nalepk proti reklamam mora nalepiti?
Sovražila je reklame!
Ne, to ni dobro.
Ne, v redu je. Zaradi apnenca ima nenavaden okus.
Naj ti povem, da je Emmy najbrž zatrapana vame.
Zadnjih nekaj let traja. Nič takega ni.
V tistih letih je, jaz pa sem čeden bratranec.
A tako. Si prepričan?
Verjemi mi. Moški ve.
Heteroseksualne ženske se ne gledajo tako.
Razen v zaporu.
Madona, Nikki. Niso vse mlade punce lezbijke.
-Tvoja mama se zdi zelo jezna. -Emmy!
Kot da nikoli nima niti trenutka spokojnosti ali miru.
Prilagodila se je.
Je kot gorjanka, ki ne potrebuje veliko kisika.
Mama ji je umrla.
Mora se spopasti s čustvi.
Prosim, ne zlomi mi mame.
Ne. V redu je. Proces je.
Zlomimo jo, da se sooči s čustvi, nato pa jo spet sestavimo.
Toda samo dva dni sva tu.
Ne, ne. V redu bo.
Zdravo, Sandra.
Imate par minut?
Morda bi bilo fino,
če bi si vzeli par minutk, da skupaj dihava.
Včasih, ko je vse tako mrzlično,
si je pomembno vzeti čas za dihanje.
Nikki, jaz nezavedno diham.
-Si jo pozdravila? -Ne.
Ti ni mar, kaj tiči pod to jezo?
Ne, sem dokaj prepričan, da je pod jezo še več jeze.
Jeza je nesmiselno čustvo. Še nekaj je.
-Ne bi rekel. -Mora biti. Mama ji je umrla.
-Bila je stara rasistka, polna sovraštva. -Vseeno.
Je pa zato manj žalostno.
Čudno družino imaš.
Ja, a so normalno čudni.
Račun, prosim. Hvala.
Niso neki manijaki.
-Mojbog. -Kaj pa je?
Ji je zato ime Sky?
-Povsod je, madona. -Kje je?
Pa res. Smešno.
Na spletu sem jo poiskala. Umetnica je.
Samo naplavljen les prodaja.
Ja, to tu velja za umetnost.
Vedno sem hotela biti umetnica.
Tu so vsi lahko boemi.
Dovolj je, da prodajo eno reč na teden.
V Londonu bi bili brezdomci.
-Nehaj že. Prosim. -Kaj?
To je bilo pred več kot 15 leti. Prav?
Predolgo sva skupaj, da bi bila ljubosumna.
-Nisem. -Poslušaj.
-Tvoj bivši je na najinem zavarovanju. -Ker je premija tako nižja.
-Kaj? -Tisti pubec ti je podoben.
-Kateri? -Tisti z veliko glavo.
Izvolite, gospod.
-Hvala. -Hvala.
Vse najboljše za te.
Kdaj sta bila skupaj?
Pred kakimi 15...
Vse najboljše, dragi Tristan,
-vse najboljše za te. -Pred davnimi leti.
"Iz teme stopi Frank Carter. Star je 52 in kaže svoja leta.
Trdoživa, cinična oseba s praznino v očeh.
Praznina, luknja, nekaj neizrečenega.
Moškega vrže na tla, a mu pomaga vstati.
Tako živi. Takšna so njegova pravila.
Stoji ob privlačni 28-letnici.
Ve, da so jo poslali, da ga ubije.
Ko je osamljen dež padal na njuna obraza,
je dojel, da ga bo morda tudi rešila."
Kako je lahko dež osamljen?
Zakaj v knjigah in filmih vedno dežuje, ko se nekdo zaljubi?
To ni ravno realno, ne?
Dobro, zaradi tvojega tona
rahlo izgubljam ustvarjalno samozavest.
Mislim le, da bi moral pisati o čem bolj osebnem.
Dobro.
Pisatelj mora znati sprejeti povratne informacije, veš?
Preskočil bom na konec,
saj postane vznemirljivejše.
Krasno, mogoče lahko pred večerjo urediva kaj za poroko.
Kontekst potrebuješ,
drugače ne boš razumela.
V redu, dajva kar od začetka. Tokrat poskusi poslušati.
-Ja, prav. -Dobro.
"Iz teme stopi Frank Carter."
Saj poslušam.
Ni mi podoben.
Ti to resno? Nisi videl njegove ogromne glave?
Časovno se gotovo ne ujema.
-Pa saj nima tako velike glave. -Se šališ?
Je kot kip z Velikonočnega otoka. Čudno, da se ne prevrne.
Otroci imajo veliko glavo.
Zato si težko oblečejo pulover. Meni je mama odrezala ovratnik.
To ni ravno DNK test.
Zdravnik ne bo rekel:
"Ja, veliko glavo ima. Bo že res."
Se bova morala preseliti sem? Tu nikogar ne poznam.
Ja, pa. Poznaš Sky
in fanta z veliko glavo, ki je morda moj sin.
-Si resen? -Ne čisto.
Se lahko umiriva?
Vidiš fanta z veliko glavo in kodri,
pa se že seliva?
Poleg tega pa…
sem dokaj prepričan, da se čas ne ujema.
Greva.
POROČNO CVETJE HVALA ZA PLAČILO!
PREJETA E-POŠTA
NAŠEL ODLIČNEGA FOTOGRAFA!
PORTRETI. 600 FUNTOV ZA PET SLIK.
Bog.
Se skrivate?
Neka ženska razkazuje dojenčka, kot da je grammy.
Vzela sem odmor.
-Vi ste gospodična Newman. -Ja.
Jaz sem Deven. Rainin oče.
Raina.
Raina z nogavicami.
Ja. Trudim se.
Občuduje vas.
Kakšna sreča. Večina me sovraži.
Ne, le odkriti ste do njih. Na dolgi rok je tako bolje.
Mogoče.
Niso vsi učitelji kot Michelle Pfeiffer v Nevarnih srcih.
Nekateri to delamo zaradi 12 tednov počitnic.
Duhoviti ste.
Kaj? Ne veste, da ste duhoviti?
Nikoli ne vem, kako se odzvati na poklon.
Sprejmite ga.
Se vidiva, gospodična Newman. Upam.
Zakaj sploh delamo to?
Ni hotela mašnega pogreba, temveč upepelitev.
Nima nič čaja? Mora ga imeti.
Lahko ga greva kupit.
Ne, lopo mi boš pomagala izprazniti.
Majava je. Podrli jo bomo.
V redu je, našla. Veliko ga je.
Janet.
Kdaj sem bil nazadnje tu čez poletje?
-Pred 18, 19 leti? -Ja, takrat enkrat.
No, vidiš. Hvala.
Ne. Lažem.
Tisto leto, ko nam je poginil pes.
Dobrih šestnajst let. Skoraj sedemnajst.
O, bog. Bi posvojila najstnico?
Pridi že!
Huje je, kot sem mislila.
Poslušaj, Nikki, to ničesar ne dokazuje.
-Če je to moj sin, bova... -Princess ima brata.
Kaj? Zakaj nama niso povedali?
Pravkar so. Tale na posnetku je njen brat.
-Kaj? -Ja.
Nihče ne more vzeti obeh, zato ju morajo ločiti.
Princess ima brata.
Poglej ju. Kako ju lahko ločijo?
Najbrž nimajo izbire.
Ne. Ne, to ni prav.
Oprosti, a to ni...
Ni prav, da ju morajo ločiti.
Mene bi strlo, če bi skušali ločiti naju s Karen,
pa je do svojega 31. leta sploh nisem marala.
Saj ji lahko pomagava. To je najina naloga.
Ne gre za to. Nepravično je!
Toliko stvari je nepravičnih!
Ljudje bi morali začeti raziskovati vso to nepravičnost, Jase.
Dejstvo je, da se nekateri trudijo biti dobri,
uživajo v odličnem sladoledu, nato pa Bog pomisli:
"Ona se končno zdi srečna.
Dodajmo fanta z veliko glavo, da ji pokvarimo srečo."
"Ima ta devetletnica samo eno osebo,
ki ji lahko zaupa?
Potem pa jo ločimo od nje."
Nekateri imajo preveč dečkov,
drugi pa premalo. Je to pravično?
-Vidim, da te marsikaj teži. -Odgovor je: "Ni!"
Bedno je! Bedno je in dovolj imam tega!
Bog.
Žal mi je, da morava početi to.
Hej, Nikki.
-Kaj pa delaš? -Nikki!
Zakaj je vse tako težko?
-Oprostite. Žal mi je. -V redu je.
Zakaj si umrla, preden sem te poklicala nazaj?
Sistem!
Vse skupaj!
Pa saj vem, da se vsi trudijo!
-Presneti rak! -Sandra? Ljubica?
Ljudje, ki govorijo "čas je za prošek"!
Govorjenje o vnukih
v družbi ljudi, ki jih nimajo!
Mrhe z naravno kodrastimi
svetlimi lasmi!
Nočem umreti!
Grem...
Vsaj tebi ne bo treba.
Zakaj mislite...
Ona je umrla, jaz sem naslednja.
Staram se. Kaj sem sploh dosegla?
Madona, marsikaj ste dosegli.
Veš...
Šele pri 70-ih sem poskusila pravo temno čokolado.
-Bila je tako sladko-grenka. -Vem. Ogabna je.
Pomislila sem na vsa zapravljena leta, ko je nisem jedla.
Razumem. Ja.
Rada bi naredila nekaj, česar še nisem.
Ja?
Rada bi...
V Jemen bi šla.
Okej. Ja, lahko bi šli v Jemen.
-Res? -Ja.
Ali kam drugam. Mogoče nekam, kjer imajo plažo.
Ali vlado.
Počnite, kar želite.
Hvala ti.
Res je hotela upepelitev.
Ko si star, te ne upoštevajo.
Sandra.
Niti najmanjše možnosti ni, da vas ne bi upoštevali.
BREZ REKLAM
Zakaj pobiraš reklame? Kaj delaš?
Upoštevam jo.
Si v redu, Rambo?
-Ja, mislim, da ja. -Ja?
Jezo sem znesla nad lopo.
-Nič zato. Me je pa rahlo strah. -Zakaj?
Midva nimava lope.
Kaj, če bo to vse spremenilo?
Ne bo.
Kaj, če imaš sina in ugotoviš, da nočeš več otrok?
Otroci ne delujejo tako. Ne zapolnijo ti srca,
temveč ga še povečajo,
da imaš več prostora za ljubezen.
Nočem se počutiti samo, ker bi ti to že dal skozi.
Ti bi že naredil, kar se trudiva narediti skupaj.
Ničesar nisem naredil. Šestnajst let ima.
Zamudil sem vse dobre trenutke.
Kot bi šel na McCartneyja in je že odpel "Hey, Jude",
zdaj pa poje o žabah.
Poslušaj, karkoli se zgodi,
bova skupaj delala napake.
Prav?
Greva.
Če ne moremo upepeliti nje, lahko vsaj upepelimo njene reklame.
Spominsko druženje je. Morali bi povedati nekaj lepega o babi.
-Vsi? -Ja.
Kdo bi rad začel?
-Jase. -Ne. Razmišljam.
Nihče ni znal tako dobro vrniti oblačil kot oma.
Se spomnite? Nimaš računa? Nič zato.
Res je obvladala, Rakhi.
Ni šla spat, dokler nismo sporočili, da smo doma.
Ja.
Iz Swindona smo jo poklicali, da je lahko šla zgodaj spat.
Se spomnite klobuka?
Ni zaupala nadzornim kameram. V Londonu je nosila ogromen klobuk.
Zelo nevpadljivo. 80-letnica s sombrerom.
Bila je trdoživa starka.
Pokopala je dva moža, tri sestre in nekaj mačk.
In zakopala čustva.
Ja.
Če smo pošteni, mačke niso bile njene.
Raztrosimo pepel.
Naravnost na ogenj.
-Radi te imamo. -Se vidimo.
Počivaj v miru.
Poglej to.
Si v redu?
Pojdi.
Ja?
Ja.
Če lahko gre tvoja mama v Jemen, bom jaz vsemu kos.
V redu.
-Kdo gre v Jemen? -Pojdi že.
-Pojdi poiskat dedija, prav? -Ja.
-Ojla. -Živijo.
-Si dobro? -Ja.
Ja. Si ti v redu?
-Kako si? -V redu. Pa ti?
Dobro. Hvala, da si prišla.
-Itak. -Poslušaj...
Vino bi.
Bi skočili ponj?
-Ja. -Ja, itak.
Res? Dobro. Zapisati moram.
Janet, imate pisalo?
Pri vinu sem precej izbirčna. Morda bosta morali v več trgovin.
-Ja, ni problema. -Sploh ne.
Res? Dobro. Torej...
O nečem bi se rad pogovoril.
Ja, enako.
-Super, hvala. -Greva.
Prejšnji teden sem na Leicester Squaru spila kozarec rdečega.
Plačala sem 9,20 funta.
"Uživajta"?
Bravo, Nikki.
Svoboda.
Nekaj me muči. Precej veliko glavo ima, ne?
In takrat sva bila skupaj. Časovno se ujema.
Ja, res se.
Najbrž bi ti morala že takrat povedati.
V redu.
Toda...
Varala sem te.
-Kaj? -Velikokrat.
S kom?
-Poznaš Briana? -Ne.
-Oj, sine. Lepo te je videti. -Ja.
Ne, pride in gre.
V redu.
Tako zelo mi je žal.
V...
V redu je.
-Torej... -Lepo te je bilo videti.
-Enako. -Gremo v vodo!
Mrzla je. Kako je mrzla!
-Ne prideš, srček? -Ne pridete, Vic?
-Ne? Vam ni všeč? -Pridi, Jan!
-Ne bo. Bo. Bo! -Bo res?
-Pridite, Janet. Prijetno je. -Pridi. Jupi!
Ata, mi primeš čevlje? Krasno.
Hlačke sem si zmočila.
Poglej se.
Morska trava me lovi!
Pogovorila sva se.
Njegova je še večja.
-V redu. -Pojdita.
In tole.
Glej.
Vidiš?
Okej, priznam.
DEVEN RAINA OČE
V redu.
NEWMAN UČITELJICA OSNOVNA ŠOLA CERRINGTON
Lahko za hip ustavite?
Kam greš, Nikki?
Kaj pa dela?
Prevedla Nena Lubej Artnak