Nemaz nezinu, kāpēc to darām. Man darbam viens krekls jau ir.
Ar vienu kārtu nepietiek, Džeis. Tu neesi multeņu varonis.
Tagad esi direktors.
Nevari iet uz darbu ar to pašu kreklu, ko vilki uz tēvoča bērēm.
Un mēs nevaram sēdēt mājās un gaidīt ziņas par Džeimsu.
Viss notiek tad, kad par to esi aizmirsis.
To zina visi.
Negribu būt no tiem, kas izsitoties nodod savus principus.
Kļūstu par direktoru, un piepeši man parādās krekls par 34 £,
it kā es būtu aizmirsis savu izcelsmi.
Džeis, tās nav tik lielas pārmaiņas.
Vienkārši pirmajā dienā pēc paaugstināšanas būsi labi ģērbies.
Ā, nē, tikai Kārena.
Viņa mani aicina līdzi - pirkt kāzu kleitu.
Parasti mani uz tādām lietām neaicina.
Tā, man būs jābūt nevainojamai.
Varbūt rīt jāpaņem brīvdiena un jāuztaisa iedvesmas plakāts.
Nē, tas būtu muļķīgi. Paspēšu šovakar, kad pārnākšu mājās.
-Vai, skat! Šis ir smuks. -Jā.
-Burvīgs! -Tev patīk? Apskatīsimies.
Jā. Vispār nav ne vainas, ne?
-Ja? -Jā, man...
-Nē, pag! -Jā.
-Tās ir pīlītes. -Zinu.
-Nē, nē, man likās, ka punktiņi. -Nē, pīlītes.
Nikij, mans tēvs ir no Dagenemas. 16 gados pameta skolu.
-Man nevar būt krekls ar pīlītēm. -Nē. Jaukas pīlītes!
Es visu dienu uzmanīšos, lai cilvēki nepienāk par tuvu un neierauga pīlītes.
-Tas būs lieks stress. -Piedod, bet mēs pirksim.
Tu tajā izskaties pieaudzis - pēc vadītāja. Pēc tēta.
-Jā, bet es gribu būt stilīgais tētis. -Nē. Nē, nē, nē.
Stilīgus vecākus negrib neviens bērns. Manai draudzenei Sesīlai bija,
un mājasdarbi viņai bija jāpilda uz batuta,
jo galdu mamma bija pārdevusi, lai apmaksātu klaunu kursus.
Mēs... Mēs būsim garlaicīgi, labi?
-Džeimsa dēļ. -Ei!
Tu taču zini: nav teikts, ka dabūsim tieši viņu, vai ne?
-Jā, jā. -Jā?
Nē, es zinu. Tikai... Man ir laba nojauta.
Paskatīsimies.
-Jā. Nu labi. -Jā?
Vai tas ir... jā, izmērs ir īstais. Pērkam! Labi.
-Man patīk. -Labi.
Vecīt, es brīdinu - tās ir pīlītes.
Sataisītas maziņas, lai izskatās pēc punktiņiem, bet tā nav. Tās ir pīles.
Tas zināšanai.
KEMDENAS TIRGUS
DŽEIMSS - 7 GADI IZRĀDĪTA INTERESE
-Sveika! -Sveika!
Čau!
Par Džeimsu ir kādi jaunumi?
Nē, vēl nav, bet ceram, ka šodien būs, tā ka...
-Skaidrs. -Nu tā...
Es to visu negribu pārspīlēt...
KĀRENAS KĀZU MAPE
...kā mēdz darīt citi.
Nē. Jā, nē. Protams, nē.
Es taču neesmu kāzas iztēlojusies kopš bērnības.
Es neesmu no tādām.
Zini, pat neesmu iesmaržojusies.
Smaržoju pēc sava humpalās pirktā krekla.
Viss kārtībā, tā ir tikai kleita.
Labi.
-Ak mans dievs. -Ak dievs.
Par ko pārģērbusies?
-Sveikas! -Sveika!
-Sveika, sirsniņ! Vai būs gana smalki? -Lai iepirktos? Jā, mamm.
Jā, bet tas ir glauns veikals, ne?
Ja nav gana smalki, es varu pastāvēt ārā.
-Nerunā muļķības. -Tu nestāvēsi ārā!
-Tu krāsoji māju? -Ko?
Nē, tas ir mans krekls.
-Vai iesim? -Ak kungs!
Nāciet, ejam!
-Kur jāiet? -Tā. Tepat.
Fantastiski!
ZIEMEĻLONDONAS VALODAS INSTITŪTS
Sveiki!
Atnesu končas. Visi... labi.
Klau, draugi. Kas... draugi!
Nu, draugi, lūdzu, paklausieties.
Jaunieši!
Ļaunā ragana ir beigta.
Un beidzot pilsētas iemītnieki ir brīvi.
Nē, nē, bet nopietni.
Es gribu parunāt par pāris lietām.
Par garlaicīgām lietām. Lai pēc tam ir miers.
Tā nu es uzlikšu savu direktora cepurīti.
Esmu šo to pierakstījis. O, vienu mirkli.
ZVANI, JA KO UZZINI. NX.
ZVANĪŠU.
LABI.
Tā, nu tad tā! Jā. Tātad atgriežamies pie tēmas.
Jūsu stundu sarakstam vajadzētu būt sinhronizētam ar jūsu kalendāru. Izlasiet.
Vecīt, ja es uz skolas eksāmeniem neizlasīju Annas Frankas dienasgrāmatu,
kādas izredzes ir tev? Vai saproti?
Labs joks. Tiešām.
Nē, nē... Bet nopietni. Tiešām - izlasiet.
Labi, parunāsim par stundu plānu, jo...
Atvainojiet. Uz šo man... Jā.
-Hallo? -Jaunumi ir?
-Esmu sapulcē. -Nu labi, bet zona tev ir?
Es esmu Londonā un runāju ar tevi, tā ka...
Kaja, tās domātas visiem, ja?
-Un telefons ir pilnībā uzlādēts? -Bija, bet tu man visu laiku zvani.
-Džek. Vecīt. -Aiziet!
Klau, man jābeidz.
Nāc taču!
Jā, piedod, piedod. Piedod.
Draugi, tātad, kā teicu par stun...
Labi. Labi, nu vēl šo, un tad...
Ei! Labi, nu tad... Apsēdies.
Visi, lūdzu...
Astra, Sjenna, Lavinija.
Tās kleitas izklausās pēc cilvēkiem, kas skolas laikā mani būtu apcēluši.
Te ir pārāk smalki. Es labāk iešu.
-Vai nevēlaties iedzert? -Šampis!
-Paldies. -Lūdzu.
-Ļoti jauki. -To es negaidīju.
-Priekā! -Par tevi!
Jā, nē. Nevajag ņemties.
Nu, dāmas, kā klājas?
-Sveiki! -Derils.
-Sveiki! -Labdien!
Mana sieva ir slima. Piedodiet, es te parasti neuzturos...
Es par tām kleitām neko daudz nezinu, bet - pamēģināsim.
Es pārsvarā raujos ar izpūtējiem. Jā.
Jā, viņa gribēja slēgt, bet, ja godīgi,
desmit izpūtēji maksā tikpat, cik viena kleita,
tāpēc aizvērām darbnīcu. Saprotat?
Jā, stāstiet! Kura precas?
-Kārena. -Mana meita.
Skaidrs. Jā, jauki. Apsveicu!
-Un kā sauc puisi? -Skots.
Skots? Mans otrais vārds!
-Cik jocīgi! -Jocīgi.
Pilnīgi neiespējami! Īsta maģija. Lieliski.
Nu tā.
Tātad... ko jūs stila ziņā...
Kā gribat izskatīties?
Nu, es vienkārši negribu izskatīties sūdīgi.
Labi, jā. Nē, skaidrs, skaidrs.
Melinda!
Mērķis ir "neizskatīties sūdīgi".
-Jā, to mēs varam. -Paldies, sirsniņ.
-Nāciet man līdzi. -Ej, Kāren!
Ejiet. Izbaudiet.
Viņai patiks.
-"Piegulošā kleitas augšdaļa..." -Jā, man nepatīk.
Skaidrs.
Jā, man patīk tās ar... ka te ir garš.
-Piedurknes? -Jā, piedurknes. Pareizi, jā.
Jā, piedurknes.
"Klasisko siluetu rada šifona kārtas, kas viegli krīt..."
-Nē! -Varbūt...
-Atkal prom. -Jā.
-Vai sievai ir ļoti slikti? -Jā, jā.
Jā. Nāk pa abiem galiem. Nabadzīte. Jā.
Nu re, paskat! Tā būs īstā!
-Kāren! -Man patīk.
-Jā. Ar to izskatās labi. -Jā.
"Pelnrušķīte ir teikusi: "Sapnis ir sirds izteiktā vēlme.""
Tā ka...
Es nezinu. Ir normāli. Kā man būtu jājūtas?
Kerola saka: kad atrod īsto, tad raud. Tad ir skaidrs.
Es neesmu raudājusi kopš 2012. gada.
Es it kā parasti neraudu, bet, kad raudu, tad...
-Tad raudu pamatīgi. Saprotat? -Tiešām?
Jā.
-Noņem pulksteni. -Kāpēc?
Pie 2000 mārciņu kleitas nevalkā Casio pulksteni.
Bet kā tad zināšu, cik ir pulkstenis?
Tā būs tava kāzu diena. Laiku pateiks citi.
Tāpēc līgavas vienmēr nokavē baznīcu.
Cilvēki viņām atņem pulksteni!
Neaiztieciet mani!
Vai viņas pirmās kāzas?
-Jā. -Jā.
Tiešām? Nuja. Jā, tās ir pašas labākās, ne?
Aiziet, aiziet, aiziet!
Jā!
Labi. Nu labi, lūdzu!
-Tūlīt būs četrdesmit! -Četrdesmit, četrdesmit, četrdesmit!
Tā. Labi. Tātad...
Nē, pagaidiet, neejiet! Mums vēl daudz kas jāizrunā!
Jaunieši! Mums vēl daudz kas... Jūs nevarat...
Tu saprati, kas tas bija?
Kāpēc rīkot sapulci, ja nav nekā sakāma?
Velns ar ārā!
Es ļoti labi jūtos.
Zini, es vienmēr esmu gribējusi nonākt sieviešu cietumā.
Tur ir tik biedriskas attiecības un tā tālāk.
Un šī?
-Vai, nē. -Nē.
Vai tev viņa šķiet laimīga?
Jā. Jā gan.
Tu vienmēr biji laimīga.
Nu, savā veidā.
Es tikai gribu viņu redzēt smaidām.
Jaunumi ir?
Nē, vēl nav.
Bet man ir laba nojauta.
Kā tas ir?
Kas?
Būt mātei. Ar visu šo...
Tas ir kā gozēties saulītē.
-Zini, es vienreiz noskūpstīju meiteni. -Tā, nu labi.
-Šī nav slikta. -O! Nāc!
Mēs nākam! Nākam!
Jā.
-Mēs nākam. -Mēs nākam.
-Kārena! Cik skaista! -Jā.
-Ir gan. -Ir?
Jā. Jā, ir gan, jā. Satriecoša.
-Vai ne? Jā! Pilnīgi... -Jā.
Pilnīgi satriecoša.
-Es raudu, vai ne? -Jā.
Nāc šurp!
Johaidī! Trīs taukšķi?
Ja lūgšu padomu par uzņēmuma vadību,
vai ir iespējams, ka nekļūsi pašapmierināts un kaitinošs?
-Vecīt, protams. -Fredij!
-Tiešām? -Tiešām.
Tā, labi. Nu, kas man jādara?
Nu redzi, kas par lietu. Par vadītāju piedzimst.
Vadību iemācīties nevar.
-To iemācījos vadības skolā. -Pašapmierināts un kaitinošs.
-Sveiks, Džeis! -Sveika. Apskāviens? Labi.
Nu re.
Tu esi tāds brits!
-Ir ziņas par Džeimsu? -Nē. Cerams, šodien vai rīt.
Maizi ar ķimenēm gribi?
-Nē, paldies, cenšos atmest. -Nē, pagaršo!
Ja?
Lai notiek. Pliku maizi? Labi.
-Ak dievs! -Vai ne?
Zini, tas ir... Jā.
Es ar to esmu pilnīgi apsēsta. Tāpēc arī nevaru nopirkt dzīvokli.
-Kas notiek? -Džeisons netiek galā ar padotajiem.
Nē, tā nav. Ir sarežģītāk.
Jo tas... Jo viņi ir arī mani draugi.
Jā, nu tas neiet krastā. Tu nevari būt draugs, ja esi priekšnieks.
Kāpēc ne?
Tāpēc, ka cilvēkiem patīk priekšniekus nīst.
Ne vienmēr.
-Iepriekšējo priekšnieku necieti? -Jā, bet tas bija citādi, jo...
Saproti, mēs ejam uz pabu un tā.
Jā, bet nevajadzētu, jo viņi tur iet aprunāt tevi.
Redzi, tu esi pilots, viņi - pasažieri.
Kā tu justos, ja pilots pārtrauktu vadīt lidmašīnu,
apsēstos tev blakus un sāktu ēst riekstiņus?
Tu pārbītos. Jo sāktu sev vaicāt: "Kas tad vada lidmašīnu?"
Tu esi pieaudzis cilvēks. Tev nevajag visiem patikt.
Jā, labi.
Nu, gatavi pēc 20 minūtēm?
-Jā. -Būs baigi labais.
-Būs arī bolīvieši. -Visi?
O jā.
-Paldies! -Nav par ko.
Lieliski. Saprātīgi.
-Kā tev iet, vecīt? -Jā, lieliski. Lieliski.
-Esmu pārguris. -Ja?
Pārnācām četros no rīta,
bet septiņos bija jāceļas un jāpalīdz viņas draudzenei pārvākties.
Ak nē.
Viņa ir tik mundra un optimistiska!
It kā viņai nebūtu nolaidušies pleci. Kad tas notiek?
Pilsētā 29 gados, mazpilsētās - 32.
Nuja. Jauki.
Hallo?
-Ko? Kad? -Skrien, skrien, skrien!
Labi, es nāku!
-Es nāku! Čau, vecīt! -Lai veicas!
Vai viņi iemeslu vispār pateica?
Jūs varat teikt.
Piemēram, ja Džeisons nemācēja iepatikties vai fotogrāfijā izskatījās pārāk bargs.
-Tikai es, ja? -Nē, labi, piedod, nē...
Jā, varēja būt arī manis dēļ. Varbūt izskatījos pārāk jauna, lai būtu māte.
Ak tā.
Viņi izvēlējās citu pāri, kam jau ir Džeimsa vecuma bērns.
Skaidrs.
Nē, nu tas gan nešķiet īpaši taisnīgi, vai ne,
ņemot vērā, ka viņiem viens jau ir.
Nē, tas ir... Tas ir loģiski.
Ir jauki, ja cilvēkam ir brālis vai māsa, ar ko spēlēties, tāpēc...
tas ir labākais iznākums, vai ne?
Klau, es zinu, ka bijāt sacerējušies, bet šī jau nav pēdējā iespēja.
Un kas notiks tālāk?
Nu, ja viss nenotiek ar pirmo reizi,
nāksies drusciņ pacensties, vai ne?
Tāpēc - vai jūs gribētu ar kādiem bērniem satikties?
Ja? Jā, lieliski! Jā, jā, jā, noteikti!
Jā, nē, klātienē radām labāku iespaidu.
-Rīt. -Rīt?
"Adopcijas aktivitāšu diena".
Ik pēc pusgada mēs sapulcējam bērnus, kam neesam atraduši mājas,
un visus cilvēkus, kas grib bērnus, un sarīkojam lielu pasākumu,
un skatāmies, kas notiek.
Tas gan liecina par ļoti nepilnīgu sistēmu,
bet vienmēr ir torte, tāpēc turpinām cīnīties.
Par cik bērniem ir runa?
Par kādiem 25. Migrēna garantēta.
Vispār es tāpat daru ar randiņiem. Salieku visus kopā - kā dzīvokļa apskati.
Tas ietaupa laiku, jo mana vecuma vīrieši strauji vīst.
Par laimi, ar mani tas notiek pakāpeniski, tāpēc tā ir priekšrocība.
Tā, tātad būtībā mums ir divas stundas, lai ar bērnu iepazītos
un viņam iepatiktos...
"Karnevāla tērpos." O!
Ā, jā. Tēma ir "Par ko gribu kļūt, kad izaugšu liels".
-Tā ka apdomājiet labi, ja? -Labi.
Nē, neuztraucieties. Vienkārši paspēlēsiet ar bērniem parkā futbolu.
Futbolu? Paspēlēsim futbolu pa...
-Tas der. Jā, ļoti labi. -Jā.
Jā, tikai nesasteidziet, labi? Un nepieķerieties.
Ak dievs, nē. Tā mēs nedarām. Vai ne?
-Nē. Ak dievs, nē. Nē, nē, nē. -Nē.
DŽEIMSS
Reizēm vienkārši nav īstais brīdis.
Zinu.
Nedaudz atgādina šķiršanos.
Vienkārši vecās jūtas ir jāaizmirst.
Jā, nē, es tā nedaru.
Es palieku draugos ar visiem, ar ko esmu gulējusi, tā ka...
Tā, tas dara bažīgu.
Ko darīsim ar kostīmiem?
Ā, jā. Par ko tu gribēji kļūt?
Es gribēju sēdēt pie telefona autonomā. Tā ka...
-Nu re. -Trāpīju desmitniekā.
-Bum! -Liels paldies. Un tu?
-Par tēta draugu Maiklu. -Ak tā?
Jā. Bērnībā man viņš šķita ļoti jautrs.
Bet vēlāk sapratu, ka viņš bija parasts alkoholiķis. Jā.
Nu labi.
Jā, tagad viņš ir miris. Lai vieglas smiltis. Nodzērās līdz nāvei.
Vai mēs esam normāli?
Jā.
Mēs taču bērniem patiksim, vai ne?
Jā.
Penijai taisnība. Mēs nedrīkstam pārcensties.
-Jā. -Mēs tikai paspēlēsim futbolu
ar pāris bērniem.
Jā.
Johaidī.
Tā, mums ir 20 minūtes laika, tāpēc tas jānodara ātri.
Jā, sīkums. Es zinu, ko gribu.
KOSTĪMI UN VINTĀŽA
-Re, varbūt šo? -Nē.
Te nav nekā piemērota!
Vai ir kāds dzīvnieks, ko nevar seksualizēt?
Bruņnesis? To mēs nespējam atkost.
Atvainojiet! Sveiki.
Vai jums ir kāds sieviešu kostīms, kas rādītu pozitīvu piemēru?
Ir lomu spēļu nodaļa. Augšā pa kreisi.
Nē. Es domāju... Mūsu tēma ir "Par ko gribu kļūt, kad izaugšu liels".
Tātad varbūt uzņēmēja vai ārste, vai juriste.
Jā, kaut kas tāds.
Mums ir tiesnese.
Jā! Ideāli!
Tas ir briesmīgi.
Jā.
Nē, atvaino, tādā tērpā es nevaru iet.
Klau, tu...
Nē, labi. Tā. Varbūt princese? Princeses dzīvē ir kaut ko sasniegušas.
Tu esi redzējis īstu princesi? Nožēlojama dzīve.
Ne visas meitenes grib būt princeses.
Būt par princesi būtu pēdējais, ko meitai novēlētu.
Te vispār ir kāds tērps, kas sievieti nepazemo?
-Es drusciņ uztraucos. -Ko?
Es teicu, ka drusciņ uztraucos.
-Jā, zinu. -Un man ir karsti.
Iedomājies, ja tāds jāvalkā Kenijā?
Es iedomājos,
ka varētu viņus pārsteigt ar pāris cīņas mākslas kustībām.
-No pusaudža gadiem? -Jā. Kā tu domā?
Parādi.
-Labi. Paturi. -Paturēšu cepuri.
Tātad apmēram...
Tu to izdomā?
Nē, es... Lielāko daļu esmu aizmirsis.
Bet tas pat ir labi,
jo, ja pats nezinu, kas būs tālāk, to nezina arī pretinieks.
-Jā. -Tā ka...
Es to nedarītu.
-Cepuri atdosi? -Jā, ņem.
UGUNSDZĒSĒJS
Redzi? Es teicu, ka kostīmos būsim vienīgie.
-Lieliski. -Jā, bet...
-Paliksim prātā. -Jā.
-Vajadzētu aprunāties ar kādu bērnu. -Jā.
Skat, viņš ir viens pats.
Jā. Labi, aiziet, kamēr nav piegājis kāds cits.
Sveiks!
-Sveiks, vecīt! Viss kārtībā? -Sveiki!
-Sveiks! -Es esmu Nikija. Tas ir Džeisons.
Sveiks!
-Kā sauc tevi? -Ītans.
-Sveiks, Ītan. Kas ir tas? -Viņš ir mans draugs.
Vai zini, kāpēc esam atnākuši?
Lai ar tevi paspēlētos, un tu varētu saprast, vai mēs tev patīkam.
Kāpēc?
Nu, lai tu varētu braukt mums līdzi un dzīvot pie mums.
Nē.
Nē, viss kārtībā, vecīt. Ne jau uzreiz.
-Nē, nē, nē. -Ītan?
Viss kārtībā. Nē, mēs neko neizdarījām.
Daudz laimes dzimšanas dienā
Daudz laimes...
-Velns! -Nu tā.
-Es negribu! -Vajadzētu... Piedodiet. Atvainojiet.
-Piedodiet. -Jā, atvainojiet, lūdzu.
-Tu teici, ka šī ir īstā vieta! -Jā, man tā likās.
-Kamberlendgeita. -Nē, te ir Kamberlendgrīna.
Nu tad jau esam tuvu.
Nē, nē. Nē, Kamberlendgeita ir Haidparkā, Nikij.
-Te ir Rīdžentparks. -Ai, velns!
-Tā. Tu tajā vari paskriet? -Jā.
Labi, skrienam. Aiziet.
Autobuss! Džeis!
Paldies. Paldies.
Viss kārtībā. Re!
-Mēs paspēsim, skaidrs? Knapi. -Labi.
-Viss kārtībā. -Ak dievs.
Mēs aizbrauksim.
Bonjour. Marmora arka.
Kura Marmora arka? Metro vai nemetro?
Jums vajag Marmora arkas staciju?
Metro? Staciju?
-Nu šausmas! Velns! -Ak dievs!
Nē, Marmora arka. Tā bâtiment ar marmoru iekšā.
Tā, labi.
-Sveiki! -Labdien! Kur gribat nonākt?
-Marmora arka. -Marmora arka.
Marmora arka? Kāpēc gribat to redzēt? Marmora arka ir sūds. Sīciņa.
Visi to zina. No kurienes esat?
No Parīzes.
No Parīzes? Atbraucāt no Parīzes apskatīt Marmora arku? Jūs esat traki?
Vienkārši paejiet tālāk no Triumfa arkas. Tas pats vien būs.
Marmora arka.
-Ak dievs. -Nāc, ejam!
Marmora arka.
Kamberlendgeita, ja?
Uz kuru pusi?
-Tur! -Ja?
-Kāpēc mums aplaudē? -Domā, ka piedalāmies Jautro skrējienā.
-Sveiks, vecīt! Sveiks! -Sveiki!
Vai vari mūs aizvest līdz parka otrai pusei?
Nē, draugs. Nu nepadodieties! Tūlīt jau būsiet galā.
-Skrieniet! Jums izdosies! -Mēs nepiedalāmies skrējienā.
Klau, es nevaru palīdzēt krāpties. Tas nebūtu godīgi pret pārējiem.
-Jā, bet mēs nepie... -Nē, nē.
-Krāpniekiem es nepalīdzēšu. Nē. -Skrienam!
-Atvainojiet! -Atvainojiet!
-Atvainojiet! Atvainojiet! -Paldies, vecīt!
-Sveiki! -Čau! Kur jūs bijāt?
-Vēl kāds bērns ir palicis? -Ko?
-Bērns. -Šaubos.
Nu... Nekas.
Mēs iepazināmies ar brīnišķīgu meitenīti!
Pavadījām kopā visu pēcpusdienu. Šķiet, mēs viņai ļoti iepatikāmies. Un...
-Nikij. -Viņa bija... tiešām burvīga.
Nikij!
Piedodiet. Viņa...
Te tu esi! Es jau sāku uztraukties.
-Vai iesim uz autobusu? -Man jāpaņem soma.
Nu tad nāc. Iesim pakaļ.
-Labi. Tā, dod savu uzlīmi. -Labi.
Es tūlīt nākšu. Tūlīt.
Daži vēl nav gatavi.
-Nu, mīlulīt, nāc, iesim. -Labi.
PRINCESE
Ei!
Kāpēc tu raudi?
Jo tad, kad atrod īsto...
PRINCESE
...tad raud.
INTERESES IZRĀDĪŠANAS VEIDLAPAS
VĀRDS(I): NIKIJA ŅŪMENA, DŽEISONS ROSS
BĒRNS(I), KURU(S) GRIBĒTU IEPAZĪT TUVĀK: PRINCESE
Apmierināta?
Jā.
Kāpēc tad esi saķērusi galvu rokās?
Aizveries!
Tulkojis Imants Pakalnietis