Nem értem, minek ez. Már van munkába járós ingem.
Egy nem elég, Jase. Nem vagy te rajzfilmfigura.
Menedzser lettél.
Nem mehetsz abban dolgozni, amiben a bácsikádat temetted.
És nem várhatjuk otthon az értesítést Jamesről.
Amire várunk, akkor jön, ha nem gondolunk rá.
Ez köztudott.
Nem akarom kiárusítani magam rögtön, ahogy befutottam.
Menedzser lettem, és máris 34 fontos ingekben járok.
Mintha tagadnám a múltam.
Itt nem Dylan vált villanygitárra.
Az első napodon menedzserként jól kell kinézned.
Ja, nem. Csak Karen az.
Elhívott esküvői ruhát nézni.
Sose kér meg ilyesmire.
Oké. Nem szúrhatom el.
Reggel otthon maradok, és csinálok egy prezit.
Nem. Hülyeség. Este munka után megcsinálom.
- Ó, nézd! Nem is rossz! - Aha.
- Ez nagyon jó! - Tetszik? Mutasd!
Igaz. Egész jó, nem?
- Ugye? - Ja, nem…
- Nem, egy pillanat! - Mi az?
- Kacsás. - Tudom.
- Nem. Azt hittem, pöttyös. - Nem. Kacsás.
Nikki! Apám melós. Tizenhat évesen otthagyta a sulit.
- Nem járhatok kacsás ingben. - De. Olyan klassz!
Egész nap az embereket fogom kerülni,
nehogy meglássák a kacsákat.
- Fölösleges stressz. - Sajnálom. Megvesszük.
Egész felnőttes. Olyan vagy benne, mint egy menedzser. Egy apuka.
- Ja, de én menő apuka akarok lenni. - Nem. Nem, nem.
A menő szülők nem jók. Cecile barátom szülei azok voltak,
és minitrambulinon kellett házit írnia,
mert az anyja eladta az íróasztalt a bohócszakkör miatt.
Mi… unalmasak leszünk, jó?
- James érdekében. - Te!
Tudod, hogy még nem biztos, hogy megkapjuk?
- Igen, persze. - Tuti?
Aha. Tudom, csak… Jók a megérzéseim.
Hadd nézzem!
- Jó. Jó lesz. - Tényleg?
Ez… Jó a méret. Vegyük meg! Oké.
- Szerintem jól áll. - Oké.
Haver, csak szólok, hogy azok kacsák.
Nagyon aprók, hogy pöttyöknek tűnjenek, de nem pöttyök. Kacsák.
Csak mondom.
Próbálkozások
JAMES - KORA: 7 ÉV ÉRDEKLŐDÉS JELEZVE
- Szia! - Jól vagy?
Szia!
Van hír Jamesről?
Nem, még semmi. De talán ma értesítenek.
- Ja, jó. - Jó, akkor…
Nem akarok túlzásba esni…
KAREN ESKÜVŐI DOSSZIÉJA
…sokakkal ellentétben.
Ja. Oké. Persze.
Egyesek ezt tervezgetik kis koruk óta.
Én nem tartozom közéjük.
Még parfümöt se használok.
Olyan szagom van, mint a turis blúznak.
Semmi baj. Ez csak egy ruha. Nem több.
Oké.
- Úristen! - Te jó ég!
Minek öltözött?
- Helló! - Helló!
- Szia, kicsim! Elég elegáns? - Vásárláshoz? Igen, anya.
De egy kicsit puccos, nem?
Ha nem elég elegáns, akkor szívesen várok kint.
- Jaj, ne butáskodj! - Nem fogsz kint várni.
- Festettél? - Mi?
Nem. Ilyet hordok.
- Nem megyünk? - Jézusom!
Gyertek! Menjünk!
- Hol van? - Oké. Ez az.
Ó, fantasztikus!
ÉSZAK-LONDONI NYELVI INTÉZET
Sziasztok!
Egy kis nasi. Akkor mindenki… Oké.
Srácok! Azt… Srácok!
Ne már! Figyeljetek egy kicsit!
Gyerekek!
A gonosz boszorka halott.
És a városlakók végre szabadok.
Nem, nem, ez komoly.
Szeretnék pár dolgot mondani.
Letudni pár unalmas dolgot.
Belebújok a menedzser szerepébe.
Felírtam pár dolgot. Ó! Egy pillanat!
HÍVJ, HA MEGTUDSZ VALAMIT. N PUSZ
MAJD HÍVLAK
OKÉ
Jó, rendben. Igen. Akkor folytatnám.
Öö, a beosztásokat szinkronizáltam az online naplóval. Olvassátok el!
Ha érettségire nem olvastam el az Anne Frank naplóját,
akkor ennek mekkora az esélye? Szerinted?
Ez jó. Nem is rossz. Szuper!
Nem… Komolyra fordítva, tényleg olvassátok el!
Oké, még beszéljünk az óratervekről, mert…
Elnézést, ezt… Oké.
- Halló! - Tudsz már valamit?
- Megbeszélésem van. - Oké. Biztos van térerőd?
Londonban vagyok, és veled beszélek, szóval…
Kaia, az közös, jó?
- Fel van töltve a telód? - Fel volt, de itt hívogatsz.
- Jack, ne már! - Gyere!
Figyi, le kell tennem!
Gyere már!
Jó. Bocs, bocs. Bocs!
Gyerekek, szóval arról…
Jól van. Oké. Csak egyet, aztán…
Hé! Oké, akkor… Mindenki üljön le!
Hagyjátok abba…
Astra, Sienna, Lavinia.
Mintha azok lennének,
akik a suliban szívattak.
Túl szép itt minden. Jobb, ha megyek.
- Nem innának valamit? - Pezsi?
- Köszönjük. - Szívesen.
- Finom. - Meglepetés.
- Egészségetekre! - Egészség!
Ja. Nem. Semmi felhajtás.
Üdv, hölgyeim! Hogy s mint?
- Helló! - Daryl.
- Helló! - Jól vannak?
A nejem beteg. Sajnálom, nem szoktam itt lenni, és…
Nem sokat tudok a ruhákról, de teszek egy próbát.
Inkább kipufogókban utazom.
Igen. A nejem be akart zárni, de a helyzet az,
hogy egy ruha árából kijön tíz kipufogó,
szóval inkább én zártam be a műhelyt. Értik, ugye?
Jó, hadd halljam! Ki házasodik?
- Karen. - A lányom.
Jól van. Remek. Gratulálok!
- És hogy hívják a pasiját? - Scott.
Scott? Az a középső nevem.
- De vicces! - Ez vicces!
Micsoda véletlen! Kész csoda! Ragyogó!
Jól van.
Nos… ami a stílust illeti, mit…
Melyiket választja?
Csak nem akarok szarul kinézni.
Oké, jó. Ez érthető. Nagyon is.
Melinda!
A „nem szar” fazont kérik.
- Menni fog. - Kösz, drágám.
- Befáradna? - Menj, Karen!
Rajta! Jó mulatást!
Nem fog unatkozni.
- „Merev varrott pántos felső…” - Ja. Nem tetszik.
Oké.
Aha, nekem is azok tetszenek, amiknek… hosszabb az izéje.
- Az ujja? - Igen, az ujja. Ez az. Ja.
Igen, az ujja.
„Klasszikus lefelé bővülő fazon, réteges sifonból, lágy eséssel…”
- Nem! - Ez…
- Már itt sincs. - Ja.
- A felesége nagyon beteg? - Igen, az.
Ja. Alul-felül. Szegény. Aha.
Ez az! Nézzenek oda! Ez a beszéd!
- Karen! - Ez tetszik.
- Jól néz ki azzal. - Igen.
Hamupipőke szerint: „Az álom a szívünk kívánsága.”
Úgyhogy értik.
Nem is tudom. Elmegy. Mit kéne éreznem?
Carol szerint sírva fakad, ha megvan az igazi. Onnan tudja.
Utoljára 2012-ben sírtam.
Nekem se szokásom, de ha mégis, akkor…
- Mint a záporeső. Érti? - Tényleg?
Ja.
- Vedd le az órádat! - Miért?
Egy 2000 fontos ruhához nem vehetsz fel Casio órát.
Akkor honnan tudom, mennyi az idő?
Az esküvőd napján majd megmondják mások.
Ezért késnek a menyasszonyok a templomból.
Konkrétan elveszik az órájukat!
Hozzám ne érjen!
Először megy férjhez?
- Igen. - Igen.
Ó, igen. Jól van. Az a legjobb, nem?
Csináld, csináld, csináld!
Igen!
Ez az!
Oké. Jól van. Kérlek!
- Negyven. Meglesz a negyven, - Negyven, negyven, negyven!
Oké. Jó. Akkor…
Jaj, ne! Várjatok! Egy csomó dolgot meg kell beszélnünk.
Srácok! Srácok! Még egy csomó… Nem mehettek el…
Te tudod, mi volt ez?
Minek hív össze megbeszélést, ha nincs mit mondania?
A rohadt életbe!
Remekül érzem magam.
Mindig is szerettem volna bekerülni egy női börtönbe.
Erős ott a bajtársiasság satöbbi.
Ez milyen?
- Á, nem. - Nem.
Szerinted boldog?
Igen. Szerintem az.
Te mindig boldog vagy.
A magad módján.
Látni szeretném, ahogy mosolyog.
Tudsz már valamit?
Nem, még semmit.
De jók a megérzéseim.
Milyen?
Micsoda?
A gyereknevelés. Ez az egész.
Mintha a nap melegét éreznéd.
- Egyszer smároltam egy lánnyal. - Oké. Jó.
- Ez nem rossz. - Gyere!
Megyünk! Megyünk!
Igen.
- Megyünk. - Megyünk.
Karen!
- Ez gyönyörű! - Aha.
- Az hát. - Tényleg?
Igen. Igen, tényleg. Elképesztő!
- Ugye? Igen. Annyira… - Az.
Egészen elképesztő!
- Rá is kezdtem. - Igen.
Ölelj át!
A jó életbe! Három rongy?
Lehetne, hogy ha vezetési tanácsot kérek,
nem leszel lekezelő és idegesítő?
- Haver! Hogyne! - Freddy!
- Biztos? - Biztos.
Oké. Jó. Szóval mihez kezdjek?
Oké. Mondom a tutit. Jó menedzsernek születni kell.
Nem tanulható.
- A menedzsersuliban tanultam. - Lekezelő és idegesítő.
- Szia, Jase! - Hali. Egy kis ölelés. Oké.
Ez az.
Olyan angol vagy!
- Van hír Jamesről? - Semmi. Talán ma vagy holnap.
Köményes kenyeret?
- Nem, kösz. Próbálok leszokni. - Kóstold meg!
Tényleg?
Jól van. Csak így? Oké.
- Uramisten! - Ugye?
Én mondom, ez… Ja.
Teljesen rákattantam. Ezért nem tudok lakást venni.
- Mi újság? - Jason nem bír a beosztottakkal.
Nem erről van szó. Bonyolult.
Mert… Mert a barátaim is.
Aha, hát ez úgy nem működik.
Nem lehetsz a főnökük és a barátjuk.
Miért nem?
Hogy utálhassák a főnöküket.
Persze nem mindig.
- Utáltad a főnöködet? - Igen, de az más…
Együtt járunk inni, meg ilyenek.
Nem kéne, mert ott beszélnek ki téged.
Te vagy a pilóta, ők az utasok.
Mit szólnál, ha a pilóta nem a gépet vezetné,
hanem melléd ülne, és elkezdene mogyorót enni?
Kiborulnál. Azt kérdeznéd: „Ki vezeti a gépet?”
Felnőtt vagy. Nem kell, hogy mindenki szeressen.
Oké. Jó.
Jó. Még 20 perc?
- Igen. - Óriási lesz!
- Jönnek a bolíviaiak. - Az összes?
Ó, igen!
- Köszi! - Nincs mit.
Remek. Okos lány.
- Jól megvagytok? - Ja. Remekül.
- Kikészít. - Tényleg?
Reggel négykor értünk haza,
hétkor keltünk, hogy segítsünk egy barátjának költözködni.
Jaj, ne!
Olyan eleven és lendületes!
Még nem adta fel. Az mikor jön el?
A városban 29, a kisvárosokban 32 éves korban.
Értem. Jó.
Halló!
- Mi? Mikor? - Menj, menj, menj!
Oké. Megyek.
- Megyek. Szia, öregem! - Sok sikert!
Nem mondták, hogy miért?
Megmondhatja.
Ha, mondjuk, Jason nem a jó oldalát adta,
vagy túl komor volt a fotón.
- Én tehetek róla? - Nem. Bocs, nem…
Lehet, hogy miattam.
Talán túl fiatalnak tartanak.
Jól van.
Egy olyan párt választottak, akiknek van egy hasonló korú gyerekük.
Jól van.
Mondjuk, nem túl igazságos,
mivel már van egy gyerekük.
Nem, ez… Teljesen érthető.
Jó, hogy lesz testvére, akivel játszhat…
Tényleg ez a legjobb megoldás, nem?
Tudom, nagyon rákészültek, de még nem ment el minden hajó.
Most mi lesz?
Nos, ha a dolgok nem úgy alakulnak,
akkor kicsit meg kell olajozni a menetüket, nem igaz?
Szeretnének gyerekekkel találkozni?
Szeretnénk? Igen. Jó. Igen, igen. Hajrá!
Persze. Élőben klasszak lennénk.
- Holnap. - Holnap?
„Örökbefogadói játszónap.”
Úgy félévente összehozzuk a család nélküli gyerekeket
a gyereket keresőkkel, és nagy bulit csapunk nekik,
hogy lássuk, mi lesz.
A rossz rendszer aggasztó vádirata,
de van torta, ezért kibírjuk.
Hány gyerekről van szó?
Úgy 25-ről. Garantált a fejfájás.
Amúgy én a randizással is így vagyok.
Összeszervezem, mint a lakásnézést.
Időt spórolok vele, mert a korombeli férfiak gyorsan hervadnak.
Én szerencsére csak fokozatosan. Penny az élen!
Oké, szóval lesz két óránk, hogy kiválasszunk egy gyereket,
megkedveltessük vele magunkat…
Jelmezben. Hűha!
Igen. A téma a „Mi leszek, ha nagy leszek.”
- Gondolkodjanak! - Jó.
Ne izguljanak! Csak egy kis foci pár gyerekkel a parkban.
Foci? Egy kis foci a park…
- Jó. Igen. Jó lesz. - Jó.
Nehogy túlzottan beleéljék magukat!
Úristen, dehogy! Nem szokásunk. Vagy igen?
- Nem. Úristen! Nem. Nem. - Nem.
Néha elszalasztunk valakit.
Igaz.
Olyan ez, mint a szakítás.
Nincs más, tovább kell lépni.
Hát igen. Nekem az nem szokásom.
Tartom a barátságot azokkal is, akikkel lefeküdtem…
Ennek nem örülök.
Milyen jelmezbe öltözzünk?
Aha. Mi akartál lenni idősebb korodban?
Telefonos akartam lenni egy autókölcsönzőnél, szóval…
- Ez az! - Össze is hoztam.
- Bumm! - Köszönöm. Na és te?
- Apám barátja, Michael. - Igen?
Ja. Kis koromban jó fej volt.
De aztán megnőttem, és rájöttem, hogy csak egy alkoholista. Ja.
Oké.
Igen, és már meghalt. Isten nyugosztalja!
Az ital vitte el. Ja.
Minden oké?
Aha.
A srácoknak tetszeni fogunk, ugye?
Igen.
Penny jól mondja. Nem… Ne bízzuk el magunkat!
- Jó. - Focizni fogunk
pár gyerekkel.
Aha.
Basszus!
Jó, 20 percünk van, szóval csak jövünk és megyünk.
Nyugi! Tudom, mit akarok.
JELMEZEK ÉS RETRÓ RUHÁK
- Ehhez mit szólsz? - Nem.
Egyik se gyerekbarát.
Nincs olyan állat, amit ne szexualizálnának?
Tatu? Az még nem volt meg.
Elnézést! Helló!
Van olyan női jelmezük, ami a pozitív énképet erősíti?
Szerepjáték, ott balra.
Nem. Úgy értem, a „mi leszek, ha nagy leszek” témájában.
Mondjuk, üzletasszony, orvos, ügyvéd.
Igen, valami ilyesmi.
Van egy bíró.
Jó. Tökéletes.
Ez szörnyű.
Ja.
Nem. Bocs, de nem mehetek így.
Nézd…
Hát nem. Oké. Mit szólsz a hercegnőhöz?
A hercegnők sikeresek.
Az igazi hercegnők élete nyomorúságos.
Nem minden lány akar az lenni.
Kicsit se szeretném, ha a lányom hercegnő lenne.
Van itt olyan, ami nem alacsonyítja le a nőket?
- Kicsit izgulok. - Mi van?
Mondom, kicsit izgulok.
- Ja, jó. Tudom. - És melegem van.
Képzeld, ha Kenyában lennénk!
Arra gondoltam,
hogy mutatok neki pár harcművészeti mozdulatot.
- Kamaszkorodból? - Igen. Szerinted?
Mutasd!
- Oké. Fogd csak meg! - Add a sisakot!
Hát, valami ilyesmi…
Ezt most találod ki?
Nem… Már sokat felejtettem.
De van benne fantázia,
mert ha nem tudom, mi jön, akkor az ellenfél se.
- Igaz. - Szóval…
Szerintem hagyjuk!
- Ideadnád a sisakomat? - Ja, a sisakod.
TŰZOLTÓ
Látod? Tudtam, hogy csak mi fogunk beöltözni.
- Az jó. - Ja, de…
- Így megjegyeznek minket. - Aha.
- Keressünk egy gyereket! - Jó.
Nézd! Ő egyedül van.
Tényleg. Gyorsan, mielőtt valaki lecsap rá!
Szia!
- Szia, kisöreg! Hogy vagy? - Helló!
- Szia! - Én Nikki vagyok, ő Jason.
Hali!
- Mi a neved? - Ethan.
- Szia, Ethan! Ez ki? - A barátom.
Tudod, miért vagyunk itt?
Játszunk veled, hogy kiderüljön, tetszünk-e neked.
Miért?
Mert akkor esetleg hozzánk költözhetsz.
Nem.
Jaj, ne! Semmi baj. Nem most rögtön.
- Ne, ne, ne! - Ethan?
Semmi baj. Nem csináltunk semmit.
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot…
- Banyek! - Na jó!
- Nem akarok menni. - Mi… Bocs. Elnézést!
- Nagyon sajnáljuk. - Tényleg.
- Azt mondtad, itt van. - Igen, azt hittem.
- Cumberland Gate. - Nem. Ez a Cumberland Green.
Nem lehetünk messze.
Nem, nem. Nem. A Cumberland Gate a Hyde Parkban van.
- Ez a Regent's Park. - Bakker!
- Oké. Tudsz benne futni? - Igen.
Jól van, gyere! Menjünk!
Jaj, a busz, Jase!
Köszönjük. Kösz.
Minden oké. Nézd!
- Még odaérünk, ugye? Épphogy. - Oké.
- Jó. Semmi gond. - Ó, egek!
Odaérünk.
Bonjour. Marble Arch.
Melyik? Metró vagy nem?
A metrómegállót keresik?
Metró? Megálló?
- Jaj, ne már! A francba! - Úristen!
Nem, Marble Arch. A bâtiment a márvánnyal.
Na jó.
- Hali! - Üdv! Hová szeretnének menni?
- Marble Arch. - Marble Arch.
Marble Arch? Miért akarják látni? A Marble… az ócska hely. Pici.
Mindenki tudja. Honnan jöttek?
Párizsból.
Párizsból? Eljöttek, hogy megnézzék a Marble Archot? Megőrültek?
Álljanak távolabb a Diadalívtől! A Marble Arch pont olyan.
Marble Arch.
- Jézusom! - Gyere! Menjünk!
Marble Arch.
Cumberland Gate. Ez az.
Merre?
- Erre. - Biztos?
- Miért tapsolnak? - Versenyzőnek néznek minket.
- Helló! Üdv! - Jó napot!
Átvinne minket a park túloldalára?
Nem. Ne adják fel! Már nincs sok hátra.
- Rajta! Menni fog! - Mi nem versenyzünk.
Nézze, nem segíthetek a csalásban. Az nem lenne tisztességes.
- Jó, de mi nem… - Nem, nem.
- Nem segítek csalni. Nem bizony. - Gyere!
- Bocsi. - Elnézést!
- Elnézést! Bocs. - Kösz, haver!
- Helló! - Hol voltatok?
- Vannak még gyerekek? - Mi?
- Gyerekek. - Nem hinném.
Hát… Nem baj.
Olyan aranyos kislányt találtunk!
Egész délután vele voltunk. Azt hiszem, tetszettünk neki, és…
- Nikki! - Annyira… aranyos volt.
Nikki!
Bocs, de…
Hát itt vagy! Már kezdtem aggódni.
- Visszamegyünk a buszhoz? - Ott a táskám.
Ó! Akkor gyere! Menjünk oda érte!
- Oké. Kérem a címkédet! - Jó.
Mindjárt jövök. Egy pillanat.
Még nem mindegyikük áll készen.
- Jól van, drágám. Gyere, menjünk! - Oké.
HERCEGNŐ
Na!
Miért sírsz?
Mert ha megvan az igazi…
az ember sírva fakad.
NYOMTATVÁNYOK ÉRDEKLŐDÉS ESETÉRE
NÉV: NIKKI NEWMAN, JASON ROSS
MELYIK GYEREK(EK) ÉRDEKLI(K) ALAPOSABBAN: PRINCESS
Örülsz?
Igen.
Akkor miért fogod a fejed?
Fogd be!
A feliratot fordította: Basch Erzsébet