אני לא יודע למה אנחנו עושים את זה. כבר יש לי חולצה לעבודה.
בגד אחד לא מספיק, ג'ייס. אתה לא דמות מצוירת.
אתה מנהל עכשיו.
אתה לא יכול ללכת לעבודה באותה החולצה שקברת בה את דוד שלך.
ואי אפשר לשבת בבית ולחכות לחדשות על ג'יימס.
ברגע שאתה שוכח ממנו, הדבר שלו חיכית קורה.
כולם יודעים.
אני פשוט לא רוצה להיות אדם שמתמסחר ברגע שהוא מצליח.
אני הופך מנהל ופתאום אני לובש חולצה שעלתה 34 ליש"ט,
כאילו שכחתי מאיפה באתי.
ג'ייס, זה לא דילן שעובר למוזיקה חשמלית.
זה אתה, נראה אלגנטי, ביום הראשון שלך אחרי הקידום.
אוי, לא, זו רק קרן.
היא ביקשה שאבוא איתה לחפש שמלת כלה.
היא אף פעם לא מבקשת ממני לעשות דברים כאלה.
בסדר, אני צריכה להצליח בזה.
אולי כדאי שלא אלך לעבודה מחר בבוקר כדי ליצור לוח מצב רוח.
לא, זה טירוף. פשוט אשקיע בזה כמה שעות כשאחזור הערב.
אוי, תראה. זה נחמד. -כן.
זה מקסים. -זה מוצא חן בעינייך? בואי נראה.
כן, זה דווקא בסדר, מה?
כן? -כן, אני לא…
לא. רק רגע. -כן?
אלה ברווזים קטנים. -אני יודעת.
לא, חשבתי שאלה נקודות. -לא, אלה ברווזים.
ניקי, אבא שלי מדגנהאם. הוא הפסיק ללמוד בגיל 16.
אני לא יכול ללבוש חולצה עם ברווזים. -לא, הם ברווזים נחמדים.
במשך כל היום אשתדל לא להיות קרוב מדי לאנשים
כדי שלא יראו שאלה ברווזים ולא נקודות.
אני לא צריך את הלחץ הזה. -אני מצטערת. נקנה אותה.
אתה נראה בוגר בה. כמו מנהל, כמו אבא.
כן, אבל אני רוצה להיות אבא מגניב. -לא, לא.
אף אחד לא רוצה הורים מגניבים. לחברה שלי, ססיל, היו הורים מגניבים,
והיא הייתה צריכה להכין שיעורי בית על טרמפולינה קטנה
כי אימא שלה מכרה את השולחן במטבח כדי לשלם על סדנת ליצנות.
אנחנו נהיה משעממים, בסדר?
למען ג'יימס. -היי.
את יודעת שלא בטוח שנקבל אותו, נכון?
כן, כן. -כן?
לא, אני יודעת. פשוט… יש לי תחושה טובה בקשר לזה.
בואי נראה.
כן, בסדר. -כן?
זו… כן, המידה הנכונה. בואי נעשה את זה. בסדר.
זה נחמד בעיניי. -בסדר.
אחי, רק שתדע, אלה ברווזים קטנים.
עשו אותם קטנים מאוד כדי שייראו כמו נקודות, אבל הם לא. הם ברווזים.
רק שתדע.
- קמדן לוק -
- ג'יימס, בן 7, עניין הופגן -
- האברסטוק -
שלום. -הכול טוב?
היי.
יש חדשות לגבי ג'יימס?
לא, עוד לא, אבל אנחנו מקווים לשמוע מהם היום, אז…
בסדר. -בסדר, אז…
אני לא רוצה להשתגע עם זה…
- קלסר החתונה של קרן -
כמו אחרים.
לא. כן, ברור שלא.
זה לא שאני חולמת על היום הזה מאז הייתי ילדה.
אני לא אישה כזו.
אפילו לא שמתי בושם.
יש לי ריח של האישה שאת החולצה שלה קניתי בחנות הצדקה.
זה בסדר. זו רק שמלה. רק שמלה.
בסדר.
אלוהים אדירים. -אלוהים.
למה היא התחפשה?
שלום. -שלום.
שלום, חומד. זה אלגנטי מספיק? -לקניות? כן, אימא.
אבל היא יוקרתית, נכון?
אם היא לא אלגנטית מספיק, אשמח להמתין בחוץ.
לא, אל תהיי סתומה. -את לא תחכי בחוץ.
צבעת? -מה?
לא, זו החולצה שלי.
נלך? -אלוהים.
קדימה, בואו נלך.
איפה היא? -בסדר. זה שם.
פנטסטי.
- מכון השפות של צפון לונדון -
שלום, חברים.
יש כאן ממתקים. אז כולם… בסדר.
אז, חברים. מה… חברים.
חברים, תקשיבו לרגע, בבקשה.
חברים!
המכשפה הרעה מתה.
וסוף כל סוף, אנשי העיר חופשיים.
לא, אבל ברצינות,
יש כמה דברים שאני רוצה… לדבר עליהם.
כמה דברים משעממים, לסיים איתם.
אחבוש את כובע המנהל שלי.
כתבתי כמה דברים. רק רגע.
- תתקשר אליי אם תשמע משהו. ניקי, נשיקות -
- אתקשר -
- בסדר -
כן, בכל אופן, כן, אז… נחזור לעניין.
כל לוחות הזמנים שלכם מסונכרנים עכשיו ליומן המקוון, אז תקראו בבקשה.
אחי, אם לא קראתי את היומן של אנה פרנק לבגרות,
איזה סיכוי יש לך? אתם מבינים אותי?
מצחיק. מצחיק.
לא… אבל ברצינות, תקראו.
בסדר, אני רוצה לדבר על תכנון שיעורים כי…
סליחה. אני חייב… כן.
הלו. -משהו חדש?
אני בפגישה. -בסדר, אתה בטוח שיש לך קליטה?
אני בלונדון ואני מדבר איתך, אז…
קאיה, זה לכולם, בסדר?
אתה בטוח שהטלפון שלך טעון? -הוא היה, אבל את מתקשרת אליי כל הזמן.
ג'ק, אחי. -קדימה.
תשמעי, אני חייב לסיים.
בואי כבר.
כן, סליחה. סליחה.
חברים, אז מה שאמרתי על…
בסדר. בואו נעשה את זה ואז…
היי! בסדר, עכשיו שבו.
כולם, תפסיקו…
אסטרה, סיינה, לוויניה.
השמלות האלה נשמעות כמו נשים
שהיו מגעילות אליי בבית הספר.
זה נחמד מדי. כדאי שאלך.
תרצו כוסית? -שמפניה?
תודה. -אין בעד מה.
נחמד. -לא ציפיתי לזה.
לחייכן. -לחיים.
כן, אין בעיה.
שלום, גבירותיי, מה שלומכן?
שלום. -דריל.
היי. -הכול טוב?
אשתי חולה. אני מתנצל. אני לא נמצא כאן הרבה, אז…
אני לא יודע הרבה על השמלות, אבל אנסה.
אני עוסק באגזוזים בעיקר, כן.
כן, היא התכוונה לסגור, אבל אם להגיד את האמת,
צריך למכור עשרה אגזוזים על כל שמלה, אז…
החלטנו לסגור את המוסך. אתן מבינות?
בסדר, אז מי מתחתנת?
קרן. -הבת שלי.
בסדר, נחמד. ברכותיי.
ואיך קוראים לבחור שלך? -סקוט.
סקוט? זה השם השני שלי.
איזה קטע. -מצחיק.
מה הסיכוי שדבר כזה יקרה? זה קסום. אדיר.
בסדר.
אז… מבחינת סגנון,
על מה תלכי?
אני פשוט לא רוצה להיראות חרא.
כן, זה הוגן. הוגן.
מלינדה.
הולכים על "לא חרא".
בסדר, אין בעיה. -תודה, מתוקה.
תרצי לבוא איתי? -קדימה, קרן.
קדימה. תיהני.
היא תיהנה.
"חלק עליון מחוטב…" -זה לא מוצא חן בעיניי.
בסדר.
כן, אני מעדיף את אלה עם ה… חלק הארוך.
שרוולים? -כן, שרוולים. בדיוק.
כן, שרוולים.
"הגזרה הקלאסית עשויה משיפון שעוטף ללא מאמץ…"
לא! -זה…
היא הולכת שוב. -כן.
אז אשתך לא מרגישה טוב? -כן.
משני הצדדים. שתהיה בריאה.
בבקשה. תראו את זה. זה מה שחיפשנו.
קרן. -זה מוצא חן בעיניי.
כן, זה נחמד. -כן.
סינדרלה אמרה פעם, "חלום הוא משאלה של הלב".
אז, את יודעת…
אני לא יודעת. זה בסדר. איך אני אמורה להרגיש?
קרול אומרת שכשאת מוצאת את הנכונה, את בוכה. כך יודעים.
לא בכיתי מאז 2012.
אני לא נוטה לבכות, אבל כשאני בוכה…
אני בוכה ממש, אתן מבינות? -באמת?
כן.
תורידי את השעון. -למה?
לא עונדים שעון קאסיו עם שמלת כלה שעולה 2,000 ליש"ט.
אז איך אדע מה השעה?
זה יום החתונה שלך. אנשים יגידו לך מה השעה.
זו הסיבה שכלות לא מגיעות בזמן לכנסייה.
אנשים ממש לוקחים מהן את השעון.
אל תיגעי בי.
זו החתונה הראשונה שלה?
כן. -כן.
כן. כן. זו הכי טובה, מה?
קדימה, קדימה.
יש!
בסדר, בבקשה.
ארבעים. אנחנו נגיע לארבעים. -ארבעים, ארבעים, ארבעים…
בסדר. בסדר. אז…
רק רגע, אל תלכו. יש לנו עוד דברים רבים לעבור עליהם.
חברים. יש דברים… אתם לא יכולים…
את יודעת מה העניין?
למה לערוך פגישה אם אין לך מה להגיד? את מבינה?
לעזאזל.
אני נהנית מאוד.
את יודעת, תמיד רציתי להיות בכלא לנשים.
יש המון אחווה וכל זה.
מה עם זו?
לא. -אוי, לא.
את חושבת שהיא מאושרת?
כן. אני חושבת שכן.
את תמיד היית מאושרת.
בדרכך.
אני רק רוצה לראות אותה מחייכת.
משהו חדש?
לא, עוד לא.
אבל יש לי תחושה טובה.
איך זה?
מה?
שיש לך ילדים. שיש את כל זה.
זה כמו השמש על העורף.
תשמעי, התנשקתי עם בחורה פעם. -בסדר.
זו לא רעה. -בואי.
אנחנו באות. אנחנו באות.
כן.
אנחנו באות. -אנחנו באות.
קרן.
היא יפהפייה. -כן.
נכון. -באמת?
כן. ממש. היא פגז.
נכון? כן. -כן.
היא פשוט פגז.
אני בוכה, מה? -כן.
בואי הנה.
אלוהים אדירים, 3,000?
אם אבקש ממך עצות לגבי ניהול,
יש סיכוי שלא תהיה זחוח ומעצבן?
אחי, ברור. -פרדי.
בטוח? -אני בטוח.
בסדר. אז… מה לעשות?
אה, תשמע, זה העניין, מנהלים טובים נולדים כאלה.
אי אפשר ללמוד להיות מנהל.
למדתי את זה בלימודי הנהלה. -זחוח ומעצבן.
היי, ג'ייס. -שלום. חיבוק קטן. בסדר.
בבקשה.
אתה כזה בריטי.
יש חדשות לגבי ג'יימס? -לא, נקווה שהיום או מחר.
אתה רוצה לחם קימל?
לא, תודה, אני מנסה להפסיק. -לא, טעם.
כן?
בסדר. ככה? בסדר.
אלוהים אדירים. -אני יודעת.
אני אומר לכם, זה… כן.
אני משוגעת על זה. זו הסיבה העיקרית שאין לי כסף לקנות דירה.
מה קורה? -ג'ייסון לא מצליח לנהל את הצוות שלו.
לא, זה לא העניין. זה מורכב.
כי… כי הם גם חברים שלי.
כן, החרא הזה לא עובד.
אתה לא יכול להיות חבר שלהם אם אתה הבוס שלהם.
למה לא?
כי אנשים אוהבים לשנוא את הבוסים שלהם.
לא תמיד.
שנאת את הבוס הקודם שלך? -כן, אבל זה היה שונה כי אנחנו…
אנחנו הולכים לפאב וכל זה.
אז לא כדאי לך, כי הם הולכים לשם כדי לדבר עליך.
תשמע, אתה הטייס והם הנוסעים.
איך היית מרגיש אם הטייס היה מפסיק להטיס את המטוס,
מתיישב לידך ומתחיל לאכול שקית בוטנים קטנטנה?
היית מתחרפן, כי אז היית שואל את עצמך, "מי מטיס את המטוס?"
אתה גבר בוגר. לא כולם צריכים לאהוב אותך.
כן, בסדר.
בסדר, תהיה מוכן בתוך 20 דקות?
כן. -זה יהיה גדול.
הבוליביאנים יבואו. -כולם?
כן.
תודה. -אין בעד מה.
אחלה. נבונה.
איך הולך, אחי? -כן, אחלה. אחלה.
אני הרוס. -כן?
קמנו הבוקר ב-04:00,
ויצאנו ב-07:00 לעזור לחבר לעבור דירה בוולת'מסטו.
אוי, לא.
היא כל כך עליזה ובלתי מנוצחת.
כאילו הכתפיים שלה עוד לא נפלו. מתי זה קורה?
בגיל 29 בעיר, 32 בעיירות קטנות.
כן. טוב.
הלו.
מה? מתי? -לך, לך, לך.
בסדר, אני בא.
אני בא. להתראות. -בהצלחה.
הם מסרו סיבה?
את יכולה להגיד.
למשל, אם הם הרגישו שג'ייסון לא מכר את עצמו
או שהוא נראה קשוח מדי בתמונות.
אז רק אני? -לא, בסדר, סליחה. לא…
יכול להיות שזו אני.
אולי הם חשבו שאני נראית צעירה מדי להיות אם.
בסדר.
הם בחרו בזוג אחר שכבר יש לו ילד בגיל קרוב לג'יימס.
בסדר.
זה לא הוגן במיוחד,
בהתחשב בעובדה שלהם כבר יש ילד.
לא, זה… הגיוני.
נחמד שיהיה לו אח או אחות לשחק איתם, אז…
זו התוצאה הטובה ביותר.
תשמעו, אני יודעת שרציתם מאוד, אבל זה לא המסוק האחרון מסייגון.
אז מה קורה עכשיו?
כשדברים לא מסתדרים מעצמם,
צריך לנענע קצת את המפתח במנעול.
אז… מה דעתכם לפגוש כמה ילדים?
כן? כן, אחלה. כן, בטח.
כן, לא, אני חושבת שפנים מול פנים, נצטיין.
מחר. -מחר?
"יום פעילויות אימוץ". הא.
בכל שישה חודשים בערך, אנחנו לוקחים את כל הילדים שלא מצאנו להם בתים
ואת כל האנשים שמחפשים ילדים ומפגישים אותם במסיבה גדולה
כדי לראות מה יקרה.
זה כתב אישום מטריד נגד מערכת מקולקלת,
אבל יש עוגה, אז אנחנו באים.
בכמה ילדים מדובר?
ב-25 בערך, תקציב למיגרנה.
האמת היא שאני מאמינה בגישה הזו גם לגבי היכרויות.
לפגוש את כולם יחד, כמו שמראים דירה.
זה חוסך זמן, כי המראה של גברים בגילי מתדרדר מהר מאוד.
למזלי, שלי מתדרדר רק בהדרגה, אז זה יתרון לפני.
בסדר, אז בעצם יהיו לנו שעתיים להתחבר עם ילד
ולגרום לו לחבב אותנו…
בתחפושות. וואו.
הנושא המרכזי הוא "מה אני רוצה להיות כשאהיה גדול".
אז תחשבו על זה? -בסדר.
לא, אל תדאגו, בבקשה. זה רק קצת כדורגל בפארק עם כמה ילדים.
כדורגל? יש כדורגל.
זה טוב. כן, בסדר. -כן.
כן, אל תקפצו בראש ואל תהיו מושקעים רגשית.
אלוהים, לא. לא עשינו את זה, נכון?
לא, בכלל לא. -לא.
- ג'יימס -
לפעמים פשוט מפספסים משהו בגלל עיתוי.
אני יודעת.
זה כמו להיפרד ממישהו.
פשוט צריך… להמשיך הלאה.
כן, לא, אני לא עושה את זה.
אני עדיין מיודדת עם כל אדם ששכבתי איתו, אז…
בסדר, זה מטריד.
מה נעשה לגבי תחפושות?
כן. מה רצית להיות כשתהיי גדולה?
רציתי לעבוד כטלפנית בחברה להשכרת רכב. אז…
בבקשה. -שיחקתי אותה.
בום. -תודה רבה. מה איתך?
החבר של אבא שלי, מייקל. -כן?
כן. הוא היה כיפי מאוד כשהייתי ילד.
אבל אז התבגרתי והבנתי שהוא פשוט היה אלכוהוליסט. כן.
בסדר.
כן, הוא מת עכשיו. זיכרונו לברכה.
שתה למוות.
אנחנו בסדר?
כן.
הילדים יאהבו אותנו, נכון?
כן.
פני צודקת. לא צריך לחשוב על זה יותר מדי.
כן. -סתם נבעט בכדור
עם כמה ילדים.
כן.
שיט.
- קמדן היי סטריט -
בסדר, יש לנו 20 דקות, אז צריך לעשות את זה מהר.
כן, אין בעיה. אני יודע מה אני רוצה.
- תחפושות וינטג' -
מה דעתך על זה? -לא.
שום דבר כאן לא מתאים.
יש חיה שהם לא יכולים להחפיץ?
ארמדיל? את זה לא הצלחנו לפצח.
סליחה. היי.
אה, יש לכם תחפושות לנשים שהן מודל לחיקוי חיובי יותר?
יש משחקי תפקידים, למעלה משמאל.
לא. כלומר… הרעיון הוא: מה אתה רוצה להיות כשתהיה גדול.
אז משהו כמו אשת עסקים, רופאה, עורכת דין.
כן, משהו כזה.
יש לנו שופטת.
כן. מושלם.
זה גרוע מאוד.
כן.
לא, אני מצטערת. אני לא יכולה לבוא בתחפושת הזו.
תשמעי, את…
לא, בסדר. מה דעתך על נסיכה?
נסיכות מצליחות מאוד.
ראית נסיכה בעולם האמיתי, ג'ייס? הן אומללות.
לא כל הבנות רוצות להיות נסיכות.
אני ממש לא רוצה נסיכה כבת.
יש בחנות הזו תחפושת שלא משפילה נשים?
אני לחוצה קצת. -מה?
אני לחוצה קצת.
כן. אני יודע. -וחם לי.
תאר לעצמך איך זה ללבוש תחפושת כזו בקניה.
חשבתי
שאולי אראה כמה מהלכי אומנות לחימה כדי להרשים אותם.
מהנעורים שלך? -כן, מה דעתך?
תראה לי.
בסדר. תחזיקי את זה לרגע. -אני אקח את הכובע.
אז זה…
אתה ממציא את זה?
לא, זה… שכחתי הרבה.
אבל זה… יכול להיות טוב,
כי אם אני לא יודע מה אמור לקרות, אז גם היריבים שלי לא.
כן. -אז…
הייתי מוותרת על זה.
אפשר לקבל את הכובע? -כן, הכובע שלך.
- כבאי -
אז ידעתי שנהיה היחידים שהתחפשו.
טוב. -כן, אבל…
אנחנו בלתי נשכחים. -כן.
אולי כדאי שנלך לדבר עם ילד. -כן.
תראה, הוא לבד.
כן. בסדר, מהר, לפני שמישהו יגיע אליו.
שלום.
שלום, חבר. אתה בסדר? -היי.
היי. -אני ניקי. זה ג'ייסון.
היי.
מה שמך? -אית'ן.
היי, אית'ן. מי זה? -הוא חבר שלי.
אתה יודע למה אנחנו כאן?
אנחנו כאן כדי לשחק איתך ולבדוק אם אתה מחבב אותנו.
למה?
כדי שאולי תבוא לבית שלנו ותגור איתנו.
לא.
לא, זה בסדר, חבר. לא מייד.
לא, לא, לא. -אית'ן?
זה בסדר. לא, לא עשינו דבר.
"יום הולדת שמח
יום הולדת שמח
יום הולדת…"
שיט. -בסדר.
אני לא רוצה ללכת. -אנחנו… סליחה. אנחנו מצטערים.
סליחה. -כן, אנחנו מצטערים.
אמרת שזה המקום הנכון. -חשבתי שזה המקום.
קמברלנד גייט. -לא, זה קמברלנד גרין.
אז אנחנו בטח קרובים.
לא, קמברלנד גייט זה בהייד פארק, ניקי.
אנחנו בפארק ריג'נטס. -אוי, שיט.
בסדר, את יכולה לרוץ בתחפושת הזו? -כן.
בסדר, קדימה. בואי.
אוטובוס. ג'ייס.
תודה. תודה.
זה בסדר. תראי.
נגיע בזמן, ברגע האחרון. -בסדר.
זה בסדר. -אלוהים.
נגיע לשם.
בונז'ור. מארבל ארץ'.
איזה מארבל ארץ'? תחתית או לא?
אתם רוצים את התחתית של מארבל ארץ'?
תחתית? תחנה?
נו, באמת. לעזאזל. -אלוהים אדירים.
לא, מארבל ארץ'. הבניין עם השיש בפנים.
בסדר.
היי. -שלום, לאן אתם מנסים להגיע?
מארבל ארץ'. -מארבל ארץ'.
מארבל ארץ'? למה שתרצו לראות… מארבל ארץ' מחורבנת. היא קטנטנה.
כולם יודעים. מאיפה אתם?
פריז.
פריז? באתם מפריז לראות את המארבל ארץ'? אתם משוגעים?
פשוט תעמדו במרחק מה משער הניצחון. זה מארבל ארץ'.
מארבל ארץ'.
אלוהים אדירים. -בואי. קדימה.
מארבל ארץ'.
קמברלנד גייט, בסדר.
לאן?
לשם. -כן?
למה הם מוחאים לנו כפיים? -הם חושבים שאנחנו משתתפים במרוץ.
שלום, חבר. -היי.
אתה יכול לקחת אותנו לצד השני של הפארק, בבקשה?
לא, אחי. אל תיכנעו. כמעט הגעתם.
קדימה, אתם מסוגלים. -לא, אנחנו לא חלק מהמרוץ.
אני לא יכול לעזור לאנשים לרמות. זה לא הוגן כלפי האחרים.
כן, אבל אנחנו לא חלק מה… -לא, לא, לא.
לא אעזור לכם לרמות. בשום אופן. -בואי.
סליחה. -סליחה.
סליחה. -תודה, חבר.
שלום. -היי, איפה הייתם?
נותרו ילדים? -מה?
ילדים. -אני חושב שלא.
אז… זה בסדר.
פגשנו ילדה מדהימה.
בילינו את כל אחר הצוהריים איתה. אני חושבת שהיא ממש חיבבה אותנו ו…
ניקי. -היא הייתה… מקסימה.
ניקי.
אני מצטער. היא…
הינה את. דאגתי לך לרגע.
שנחזור לאוטובוס? -אני צריכה להביא את התיק שלי.
אז קדימה, בואי נביא אותו.
בסדר, תני לי את התג שלך. -בסדר.
אני כבר חוזרת. זה ייקח רק רגע.
חלק מהם פשוט לא מוכנים.
בסדר, מתוקה. בואי נלך. -בסדר.
- פרינסס -
היי.
למה את בוכה?
כי כשאת מוצאת את הנכונה…
- פרינסס -
את בוכה.
- טופס הבעת עניין -
- שמות: ניקי ניומן, ג'ייסון רוס -
- ילד/ים שאתם מביעים עניין בהם: פרינסס -
את מרוצה?
כן.
אז למה את תופסת את הראש?
שתוק.
תרגום כתוביות: אסף ראביד