Miksi edes teemme tätä? Minulla on jo työpaita.
Tarvitset eri asuja, Jase. Et ole piirroshahmo.
Olet nyt johtaja.
Et voi mennä töihin samassa puserossa, jossa hautasit setäsi.
Emmekä voi istua kotona odotellen tietoja Jamesista.
Kun unohtaa sen, mitä odottaa, se tapahtuu.
Sen tietävät kaikki.
En halua hylätä periaatteitani heti kun onnistun.
Minusta tulee johtaja ja sitten pidänkin 34 punnan puseroa -
kuin unohtaneena, mistä tulin.
Tämä ei ole maailmaa mullistava muutos.
Näytät vain ammattimaiselta ylennyksesi jälkeen.
Karen se vain.
Hän pyysi hääpukuostoksille.
Hän ei ikinä pyydä minulta sellaista.
Tämän pitää onnistua.
Ehkä huomisaamu pitäisi pitää töistä vapaata tunnelmataulua varten.
Ei, se olisi hullua. Teen sitä vain pari tuntia illalla.
Katso! Tämä on kiva. -Jep.
Se on ihana. -Pidätkö siitä? Katsotaan.
Tämä on hieno, eikö niin?
Eikö? -Niin, en…
Ei, odota hetki. -Niin?
Pikku ankkoja. -Tiedän.
Luulin niitä täpliksi. -Ne ovat pikku ankkoja.
Isäni on Dagenhamista. Hän jätti koulut, kun oli 16.
En voi pitää ankkapuseroa. -Ne ovat kivoja ankkoja.
Päivä menisi vältellessä muita,
jottei kukaan näkisi täpliä ankoiksi.
En kaipaa lisästressiä. -Anteeksi. Otamme tämän.
Näytät aikuiselta siinä. Näytät johtajalta, isätyypiltä.
Niin, mutta haluan olla siisti isä. -Ei.
Kukaan ei halua siistejä vanhempia. Ystävälläni Cecilellä oli,
ja hänen piti tehdä läksynsä minitrampoliinissa,
koska hänen äitinsä myi keittiöpöydän maksaakseen klovnitunnit.
Sopiiko, että olemme vain tylsiä?
Jamesille. -Hei.
Tiedäthän, ettemme välttämättä saa häntä?
Tiedän. -Varmastiko?
Tiedän kyllä. Minulla vain on hyvä tunne siitä.
Katsotaan.
Kyllä. No niin. -Aivan.
Jep, oikea koko. Otetaan se.
Minusta se on kiva. -Selvä.
Ne ovat pikku ankkoja.
Ne ovat pieniä, jotta näyttäisivät täpliltä, mutta ne ovat ankkoja.
Tiedoksesi vain.
JAMES - 7-VUOTIAS MERKITTY HAKUUN
Hei. -No niin.
Hei.
Onko Jamesista kuulunut?
Ei vielä, mutta toivottavasti tänään, eli…
Ai, selvä. -Eli…
En halua innostua tästä…
KARENIN HÄÄKANSIO
…kuten jotkut.
Niin. Et tietenkään.
En ole kuvitellut tätä päivää lapsesta saakka.
En ole sellainen nainen.
En edes käytä hajuvettä.
Tuoksun siltä, kenen paidan ostin kirppikseltä.
Ei se mitään. Hääpuku se vain on.
Selvä.
Voi luoja. -Luoja.
Mikä asu tuo on?
Hei. -Hei.
Hei, kulta. Onko tämä tarpeeksi elegantti? -Kauppaanko siis? On, äiti.
Niin, mutta onhan tämä tyylikäs?
Jos tämä ei ole tarpeeksi elegantti, voin seisoa ulkonakin.
Älä ole hupsu. -Et seiso ulkona.
Oletko tehnyt maalaushommia? -Mitä?
Tämä on vain puseroni.
Mennäänkö? -Voi jessus.
Tule. Mennään.
Missä se on? -Lähellä.
Mahtavaa.
POHJOIS-LONTOON KIELI-INSTITUUTTI
Terve.
Siinä on makeisia. No niin…
Kuulkaa. Mit… Kuulkaa.
No niin. Kuunnelkaahan.
Hiljaa!
Ilkeä noita on kuollut.
Kylän asukit ovat viimein vapaat.
Ei, ihan tosissaan.
Olisi pari juttua, joista haluan puhua.
Pari tylsää. Hoidetaan ne.
Laitanpa pikku johtajan hattuni.
Kirjoitin pari juttua muistiin. Odottakaa hetki.
Soita, jos kuulet jotain. Nx
Hoituu
Selvä
No, kuitenkin. Mutta palataan nyt asiaan.
Kaikkien aikataulut on synkronoitu nettikalenteriin, joten lukekaa.
Jos en lukenut tasokokeisiini Anne Frankin päiväkirjaa,
turha toivo. Tajuatko?
Hienoa. Hyvä.
Mutta oikeasti, lukekaa.
Puhuisin tuntien suunnittelusta, sillä…
Anteeksi. Minun pitää… Niin.
Hei. -Onko mitään uutta?
Olen kokouksessa. -Onko sinulla varmasti kenttää?
Olen Lontoossa ja puhun nyt kanssasi…
Kaia, ne ovat kaikille.
Onko puhelimesi ladattu täyteen? -Oli. Soittelet vain koko ajan.
Jack. -No niin.
Kuule, pitää mennä.
Tule jo.
Niin. Anteeksi, anteeksi.
Olin sanomassa…
No niin. Hyvä on. Yksi kerta ja sitten…
Hei! No niin, istutaan alas.
Lopettakaa kaikki…
Astra, Sienna, Lavinia.
Hääpukujen nimet kuulostavat -
koulukiusaajilta.
Aivan liian hienoa. Minun pitäisi mennä.
Saisiko olla juotavaa? -Samppanjaa?
Kiitos. -Olkaa hyvät.
Mukavaa. -Kiva yllätys.
Kippis sinulle. -Kippis.
No niin, ei hössötetä nyt.
Miten menee, leidit?
Hei. -Daryl.
Hei. -No niin.
Vaimoni on sairas. Anteeksi, en yleensä ole täällä, eli -
en juuri tiedä asuista, mutta kerta se on ensimmäinenkin.
Enimmäkseen asennan pakoputkia.
Vaimoni aikoi lopettaa, mutta totta puhuen -
pakoputkilla tienaa paljon vähemmän,
joten minä lopetinkin korjaamon pitämisen.
Jatketaan. Kuka menee naimisiin?
Karen. -Tyttäreni.
No niin. Upeaa. Onneksi olkoon.
Mikä miehesi nimi on? -Scott.
Scott? Se on toinen etunimeni.
Onpa hassua. -Hassua.
Onpa erikoista. Kuin taikaa. Loistavaa.
No niin.
Eli tyylin puolesta, mitä…
Millaista etsit?
En halua näyttää kauhealta.
Selvä. Ymmärrän toki.
Melinda.
Tyyli on "ei kauhea".
Onnistuu. -Kiitos.
Tuletko mukaani? -Mene, Karen.
No niin. Pidä hauskaa.
Hän viihtyy kyllä.
"Aplikoitu miehusta"… -En pidä siitä.
Selvä.
Pidän niistä, joissa on pitkät osat.
Hihat? -Niin, hihat. Juuri niin.
Niin, hihat.
"Klassinen A-linjainen mekko kauniisti laskeutuvaa sifonkia"…
Ei! -Se…
Taas mennään. -Niin.
Vaimosi voi siis pahoin? -Kyllä.
Molemmista päistä. Parantuisipa pian.
No niin. Kappas vain. Oikein hieno.
Karen. -Pidän siitä.
Niin. Se on hieno. -Niin.
Tuhkimo sanoi, että unelma on sydämen lausuma toive.
Niin.
En tiedä. Se on ihan hyvä. Miltä minusta pitäisi tuntua?
Carolin mukaan oikean löytyessä itku pääsee. Siitä tietää.
Itkin viimeksi vuonna 2012.
En yleensä itke, mutta kun niin käy,
itken valtoimenaan. -Itketkö?
Jep.
Ota kellosi pois. -Miksi?
Ei Casiota pidetä 2 000 punnan hääpuvun kanssa.
Miten sitten tiedän ajan?
Se on hääpäiväsi. Sinulle kerrotaan, mitä kello on.
Siksi morsiamet eivät ehdi ajoissa kirkkoon.
Heiltä kirjaimellisesti viedään kellot.
Älä koske minuun.
Ensimmäiset häätkö?
Niin. -Niin.
Siis ovat. Nehän ne parhaat ovatkin.
No niin, no niin.
Älkää viitsikö.
Neljäkymmentä onnistuu. -Neljäkymmentä, neljäkymmentä…
Selvä. No niin. Eli…
Ei. Odottakaa, älkää lähtekö. On paljon käsiteltäviä asioita.
On vielä paljon käsiteltävää… Ette voi…
Mistä tuossa oli kyse?
Miksi pitää kokous, jos ei ole sanottavaa?
Piru vie.
Minulla on oikein hauskaa.
Olen aina halunnut naisvankilaan.
Siellä on paljon toverillisuutta ja niin edelleen.
Kävisikö tämä?
Ei. -Ei.
Onko hän sinusta onnellinen?
Kyllä vain.
Sinä olit aina onnellinen.
Omalla tavallasi.
Haluan vain nähdä hänen hymyilevän.
Mitään uutta?
Ei vielä.
Tästä on silti hyvä tunne.
Miltä se tuntuu?
Mikä?
Kun on lapsia ja kaikki tämä.
Vähän kuin aurinko paistaisi selkään.
Suutelin muuten tyttöä kerran. -No niin.
Tämä ei ole hassumpi. -Tule.
Tulossa ollaan.
Niin.
Tullaan. -Tullaan.
Karen.
Tuo on kaunis. -Niin.
Niin on. -Onko?
Kyllä. Se on erinomainen.
Eikö? Kyllä. Se on aiv… -Niin.
Ehdottomasti erinomainen.
Itken, enkö vain? -Jep.
Tulehan.
Piru vie! Kolme tonnia?
Jos kysyisin sinulta johtajuusneuvoja,
voisitko unohtaa omahyväisyyden ja ärsyttävyyden?
Tietenkin. -Freddy.
Varmastiko? -Varmasti.
Selvä. Hyvä on. Mitä siis teen?
Siinä se. Hyvät johtajat ovat sitä syntyessään.
Johtajuutta ei voi oppia.
Opin sen johtajuuskoulussa. -Omahyväinen ja ärsyttävä.
Hei, Jase. -Hei. Pikku hali. Selvä.
Kas noin.
Oletpa brittiläinen.
Onko Jamesista kuulunut? -Ei. Toivottavasti pian.
Otatko kuminaleipää?
Kiitos ei. Yritän jättää sen. -Maistaisit.
Käykö?
No niin. Tällaisenaan? Okei.
Luoja. -Tiedän.
Se on… Niin.
Pakkomielteeni. Pääsyy siihen, miksei asuntoon ole varaa.
Mitä nyt? -Jason ei saa väkeään kuriin.
Ei. Se on monimutkaista.
He kun ovat myös ystäviäni.
Se ei toimi.
Pomona et voi olla heidän ystävänsä.
Miksi en?
Koska ihmiset vihaavat pomojaan.
Eivät jatkuvasti.
Vihasitko itse? -Jep, mutta se oli erilaista…
Käymme pubissa ja vastaavaa.
Ei pitäisi, he menevät sinne puhuakseen sinusta.
Sinä olet lentäjä, he ovat matkustajia.
Mitä tuumisit, jos lentäjä lopettaisi ohjaamisen,
tulisi istumaan viereesi ja alkaisi syödä pähkinöitä?
Olisit kauhuissasi. Ihmettelisit, kuka konetta oikein ohjaa.
Olet aikuinen mies. Ei kaikkien täydy pitää sinusta.
Niin, selvä.
Oletko valmis 20 minuutissa?
Olen. -Siitä tulee hienoa.
Bolivialaiset tulevat. -Kaikkiko?
Kyllä vain.
Kiitos. -Eipä kestä.
Hienoa. Siistiä.
Miten menee? -Hyvin.
Olen uupunut. -Ai?
Kotiuduimme klo 04 aamulla,
ja klo 07 lähdimme auttamaan hänen ystävänsä muutossa Walthamstowissa.
Voi ei.
Hän on pirteä ja täynnä optimismia.
Milloin meistä tuleekaan pessimistisiä?
Isossa kaupungissa 29-vuotiaana, pikkukaupungissa 32.
Niin. Hyvä.
Hei.
Mitä? Milloin? -Mene.
Selvä, olen tulossa.
Olen tulossa. Nähdään. -Onnea.
Kertoivatko he syytä?
Sano vain.
Jos heistä tuntui, ettei Jason ollut vastaanottavainen -
tai hän oli kuvassa liian tuima.
Eli minunko syyni? -Anteeksi, ei, se…
Voi se johtua minustakin.
Ehkä näytin liian nuorelta äidiksi.
Selvä.
He valitsivat pariskunnan, jolla oli jo Jamesin ikäinen lapsi.
Selvä.
Ei tunnu kovin reilulta,
kun heillä jo oli lapsi.
Ei, se käy kyllä järkeen.
Kiva, että hänellä on veli tai sisko leikkikamuna.
Sehän on paras lopputulos.
Tiedän, että olitte tosissanne, mutta ei tämä ollut viimeinen tilaisuus.
Mitä seuraavaksi?
Kun kaikki ei loksahda kohdilleen,
pitää vain yrittää uudelleen.
Haluaisitteko siis tavata lapsia?
Niinkö? Hienoa. Toki, ehdottomasti.
Niin. Tekisimme vaikutuksen.
Huomenna. -Huomennako?
"Adoptioaktiviteettipäivä."
Pari kertaa vuodessa keräämme lapset, joille kotia ei ole löytynyt,
ja lapsia etsivät yhteen isoon juhlaan,
ja katsomme, miten käy.
Juhla on rikkinäisen järjestelmän tuote,
mutta tarjolla on kakkua, joten jatkamme.
Montako lasta siellä on?
Noin 25. Luvassa on migreeniä.
Menettelen itse treffailussa samoin.
Kaikki kerralla kuin asuntonäytössä.
Aikaa säästyy, ikäiseni miehet kun rupsahtavat nopeasti.
Itse en onneksi niin nopeasti, joten etu on minun.
On siis kaksi tuntia aikaa tutustua -
ja saada lapset pitämään meistä -
naamiaisasussa. Vau.
Niin. Teema on "Mikä haluan olla aikuisena".
Miettikää siis asiaa. -Selvä.
Älkää huolehtiko. Jalkapalloa vain puistossa lasten kanssa.
Jalkapalloa? Jalkapalloa puis…
Hyvä. Se sopii. -Jep.
Älkää odottako liikoja ja käykö ylitunteellisiksi.
Luoja. Emme tee niin. Emmehän?
Emme. Emme toki. -Emme.
Joskus vain tuntee kaipausta.
Tiedän.
Vähän kuin eroaisi.
Pitää vain jatkaa eteenpäin.
En oikeastaan tee niin.
Olen edelleen ystävä aiempien seksikumppanieni kanssa.
Okei, tuo on huolestuttavaa.
Mitä teemme asujen suhteen?
Ai niin. Mikä halusit olla aikuisena?
Halusin tietenkin olla autovuokraamon asiakaspalvelija. Joten…
No niin. -Meni täysin putkeen.
Pum. -Kiitos oikein paljon. Entä sinä?
Isäni ystävä, Michael. -Ai?
Kyllä. Kun olin lapsi, hän oli hulvaton.
Mutta kun vanhenin, tajusin hänen vain olleen alkoholisti.
Selvä.
Hän kuoli. Rauha hänen muistolleen.
Joi itsensä hengiltä.
Pärjäämmekö me?
Kyllä.
Lapset pitävät meistä, eikö niin?
Kyllä.
Penny on oikeassa. Ei ajatella sitä liikaa.
Niin. -Potkimme vain jalkapalloa -
lasten kanssa.
Niin.
Voi pahus.
Aikaa on 20 minuuttia, joten ollaan nopeita.
Älä nyt. Tiedän, mitä haluan.
NAAMIAISASUJA JA VINTAGEA
Kävisikö tämä? -Ei.
Kaikki täällä on sopimatonta.
Onko eläintä, josta ei tehdä seksiobjektia?
Vyötiäinen ei kyllä onnistu.
Anteeksi. Hei.
Onko teillä asuja positiivisemmille naisroolimalleille?
Roolileikit ovat tuolla vasemmalla.
Ei. Tarkoitan teeman olevan, mitä haluaa olla aikuisena.
Eli liikemies, lääkäri tai asianajaja.
Niin, jotain sellaista.
Tuomari löytyisi.
Kyllä. Täydellistä.
Tämä on niin väärin.
Niin on.
Anteeksi. En voi lähteä tällaisena.
Kuule, sinä…
Hyvä on. Selvä. Entäpä prinsessa?
Prinsessat ovat menestyneitä.
Oikeat prinsessat ovat onnettomia.
Eivät kaikki tytöt halua prinsessaksi.
En halua tyttärestäni prinsessaa.
Onko tässä kaupassa mitään, mikä ei halvenna naisia?
Olen hermostunut. -Mitä?
Sanoin olevani hermostunut.
Niin. Tiedän. -Ja läkähdyn.
Kuvittele olevasi tämä päällä Keniassa.
Tuumin,
että näytän taistelulajiliikkeitäni ja teen vaikutuksen.
Harrastit niitä teininä. -Jep. Mitä sanot?
Näytä.
Okei. Pidä tuota hetki. -Hoituu.
Sinä siis olisit…
Keksitkö tuon itse?
Olen unohtanut aika paljon siitä.
Voihan se olla hyvä.
Jos en tiedä liikkeitäni, vastustajakaan ei tiedä.
Niin. -Eli…
Anna olla.
Saanko kypäräni? -Jep, kypäräsi.
PALOMIES
Tiesin, että vain meillä olisi asut.
Hyvä. -Niin, mutta…
Meidät muistetaan. -Jep.
Pitäisi varmaan jutella lapselle. -Niin.
Katso, hän on yksin.
Niin. Pian ennen kuin joku muu ehtii.
Hei.
Terve. Onko kaikki hyvin? -Hei.
Hei. -Olen Nikki. Tämä on Jason.
Terve.
Mikä sinun nimesi on? -Ethan.
Hei, Ethan. Kukas tämä on? -Minun ystäväni.
Tiedätkö, miksi tulimme?
Tulimme leikkimään kanssasi ja katsomaan, pidätkö meistä.
Miksi?
Jotta tulisit kotiimme asumaan kanssamme.
Ei.
Ei. Kaikki hyvin. Ei nyt heti.
Ei. -Ethan?
Ei tämä mitään. Emme tehneet mitään.
Paljon onnea vaan
Paljon onnea…
Voi pahus. -Selvä.
En halua mennä. -Meidän pitäisi… Anteeksi tämä.
Anteeksi. -Niin, anteeksi.
Sanoit tätä oikeaksi paikaksi. -Luulin niin.
Cumberland Gate. -Ei, tämä on Cumberland Green.
Olemme varmasti lähellä.
Ei. Cumberland Gate on Hyde Parkissa.
Tämä on Regent's Park. -Voi pahus.
Hyvä on. Voitko juosta tuossa? -Kyllä.
No niin, tule. Mennään.
Bussi. Jase.
Kiitos.
Ei hätää. Katso.
Ehdimme kyllä. Nippa nappa. -Selvä.
Kaikki hyvin. -Luoja.
Pääsemme sinne.
Bonjour. Marble Arch.
Kumpi Marble Arch? Metro vai riemukaari?
Haluatteko Marble Archin metroon?
Metro? Asema?
Tule. Piru vie. -Luoja.
Ei, Marble Arch. Bâtiment, jossa on marmoria.
Selvä, hyvä on.
Hei. -Hei, minne pyritte?
Marble Archiin. -Sinnekö?
Marble Archiin? Miksi kukaan haluaisi… Se on kökkö. Pikkuruinen.
Kaikki tietävät. Mistä tulette?
Pariisista.
Tulette sieltä katsomaan Marble Archia? Oletteko hulluja?
Katsokaa Pariisin riemukaarta etäältä. Siinä se.
Marble Arch.
Luoja. -Tule. Mennään.
Marble Arch.
Cumberland Gate, no niin.
Mihin suuntaan?
Tänne. -Niinkö?
Miksi taputus? -Luulevat hyväntekeväisyysjuoksuksi.
Terve. Hei. -Hei.
Veisitkö puiston toiselle puolelle?
En. Älkää antako periksi. Olette melkein perillä.
Jaksatte kyllä. -Emme osallistu juoksuun.
En voi auttaa huijaamaan. Se ei olisi reilua muita kohtaan.
Aivan, mutta emme… -Ei, ei.
En auta huijareita. Ei käy. -Älä nyt.
Anteeksi. -Anteeksi.
Anteeksi. -Terve.
Hei. -Hei. Missä olitte?
Onko lapsia jäljellä? -Mitä?
Lapsia. -En usko.
No… Ei se mitään.
Tapasimme mitä ihanimman pikkutytön.
Vietimme koko iltapäivän yhdessä. Hän taisi pitää meistä.
Nikki. -Hän oli todella ihana.
Nikki.
Anteeksi. Hän…
Siinähän sinä olet. Olin jo hetken huolissani.
Mennäänkö takaisin bussiin? -Pitää hakea reppuni.
Tulehan sitten. Haetaan se.
Annahan, kun otan merkkisi. -Okei.
Tulen pian takaisin. Ihan pian.
Jotkut eivät ole valmiita.
No niin, kultanen. Tule. Mennään. -Okei.
Hei.
Miksi itket?
Oikean löytyessä…
…itku pääsee.
LOMAKKEET KIINNOSTUKSEN KOHTEISTA
NIMET: NIKKI NEWMAN - JASON ROSS
LAPSI TAI LAPSET, JOSTA HALUATTE TIETOJA: PRINCESS
Oletko onnellinen?
Olen.
Miksi sitten roikotat päätäsi?
Ole hiljaa.
Tekstitys: Tero Mansikka