Hvorfor gør vi det her? Jeg har allerede en bluse til jobbet.
Du skal have mere end én. Du er ikke en tegneseriefigur.
Du er chef nu.
Du kan ikke gå i den samme bluse, du begravede din onkel i.
Og vi kan ikke sidde derhjemme og vente på nyt om James.
Når man tænker på noget andet, sker det, man venter på.
Det ved alle.
Jeg vil ikke være som dem, der sælger ud, når de når deres mål.
Jeg bliver chef, og pludselig går jeg i dyre bluser,
som har jeg glemt mine rødder.
Det er ikke Dylan, der dropper akustisk.
Det er dig, der ser godt ud på første dag efter forfremmelsen.
Det er bare Karen.
Hun vil have mig med på brudekjoleindkøb.
Hun beder mig aldrig om den slags.
Jeg skal være helt skarp.
Måske holder jeg i morgen formiddag fri og laver et moodboard.
Nej, det er skørt. Jeg bruger et par timer i aften.
-Se! Den er pæn. -Ja.
-Den er skøn. -Kan du lide den? Lad os se.
Ja. Den er faktisk fin.
-Ja? -Ja, jeg...
-Nej, vent lidt. -Ja?
-Det er små ænder. -Ja.
-Nej. Jeg troede, det var prikker. -Det er ænder.
Min far er fra Dagenham. Han forlod skolen som 16-årig.
-Jeg kan ikke gå i en bluse med ænder på. -De er søde.
Jeg vil konstant holde folk på afstand,
så de ikke ser, det er små ænder.
-Det pres behøver jeg ikke. -Beklager. Vi tager den.
Du ser voksen ud i den. Du ligner en chef. Du ligner en far.
-Ja, men jeg vil være en sej far. -Nej.
Ingen ønsker seje forældre. Min veninde Ceciles forældre var seje,
og hun måtte lave lektier på en mini-trampolin,
fordi moren solgte køkkenbordet for at komme på klovnekursus.
Vi er bare... Vi bliver kedelige, okay?
-For James. -Hør.
Du ved godt, det ikke er sikkert, vi får ham.
-Ja. -Ja?
Nej. Det ved jeg. Jeg vil... Jeg har bare en god fornemmelse.
Lad os se.
-Ja. Okay, så. -Ja?
Er det... Ja, rigtig størrelse. Vi gør det. Okay.
-Den er fin. -Okay.
Bare så du ved det, så er det altså små ænder.
De gjorde dem så små, at de ligner prikker, men det er ænder.
Så ved du det.
JAMES - 7 ÅR - INTERESSE ANGIVET
-Hej. -Hej.
Hej.
Er der nyt om James?
Ikke endnu, men vi håber at høre noget i dag, så...
-Okay. -Okay, så...
Jeg vil ikke gå amok...
KARENS BRYLLUPSMAPPE
...som nogle gør.
Nej. Ja, nej. Selvfølgelig ikke.
Jeg har jo ikke drømt om denne dag, siden jeg var barn.
Jeg er ikke den slags kvinde.
Jeg bruger ikke engang parfume.
Jeg lugter som den, der ejede min genbrugsbluse sidst.
Det er fint. Det er bare en kjole.
Okay.
-Du godeste. -I guder.
Sikken udklædning.
-Goddag. -Goddag.
-Hej, snuske. Er det smart nok? -Til at shoppe i? Ja, mor.
Ja, men butikken er fin, ikke?
Er det ikke fint nok, venter jeg gerne udenfor.
-Nej, vær nu ikke dum. -Du skal ikke vente udenfor.
-Er du i gang med at male? -Hvad?
Nej, sådan er skjorten.
-Skal vi gå? -Kors.
Kom så. Lad os gå.
-Hvor er den? -Lige der.
Åh, fantastisk.
NORDLONDONS SPROGINSTITUT
Hej, folkens.
Slik. Hør, allesammen... Okay.
Folkens. Hva... Folkens.
Kom nu. Hør efter et øjeblik, tak.
Folkens!
Den modbydelige heks er død.
Og landsbybeboerne er endelig fri.
Nej, helt seriøst.
Jeg har nogle ting, jeg gerne vil snakke om.
Kedelige ting. Få dem af vejen.
Så jeg tager min lille lederhat på.
Jeg har skrevet noget ned. Et øjeblik.
RING, HVIS DU HØRER NOGET. NX
DET GØR JEG.
OKAY.
Nå, men lad os komme i gang.
Alle jeres skemaer burde være indskrevet i dagbogen på nettet, så læs dem.
Mand, jeg læste ikke Anne Franks Dagbog til eksamen,
så din har da nul chance, hvis du forstår?
Den var god. Fin.
Nej, helt seriøst, så gå lige ind og læs dem.
Okay. Jeg vil snakke om timeplanen, fordi...
Undskyld. Jeg må lige... Ja.
-Hallo. -Noget nyt?
-Jeg sidder i møde. -Okay, har du nu signal?
Jeg er i London, og vi taler i telefon, så...
Kaia, de er til alle, okay?
-Er din telefon helt opladet? -Det var den, men du ringer konstant.
-Jack, mand. -Kom nu.
Hør, jeg må gå.
Kom nu.
Ja, undskyld.
Nå, det jeg sagde om mindre...
Okay. Lad os tage den her, og så...
Hør! Okay, lad os... Sæt dig ned.
Lad nu være...
Astra, Sienna, Lavinia.
De har alle navne som folk,
der ville have mobbet mig i skolen.
Det er alt for fint. Jeg bør gå ud.
-Vil du have en drink? -Boblevand?
-Tak. -Det var så lidt.
-Rart. -Det var uforudset.
-Skål for dig. -Skål.
Ja, nej. Ikke noget stort.
De damer. Hvordan går det?
-Goddag. -Daryl.
-Hej. -Alt okay?
Min kone er syg. Jeg er her ikke normalt, så...
Jeg kender ikke kjolerne, men jeg giver det et skud.
Jeg er mest til udstødningsrør.
Ja, hun ville lukke, men helt ærligt,
så giver en kjole det samme som ti udstødningsrør,
så værkstedet lukkede i stedet. Hvis I er med?
Nå, fortæl. Hvem skal giftes?
-Karen. -Min datter.
Okay. Ja, godt. Tillykke.
-Hvad hedder fyren? -Scott.
Scott? Det er mit mellemnavn.
-Hvor sjovt. -Morsomt.
Sikke et sammentræf. Det er magisk. Genialt.
Ja.
Så... stilmæssigt, hvad...
Hvad vil du kigge efter?
Jeg vil bare ikke ligne lort.
Okay, ja. Det er jo fair nok.
Melinda.
Hun går efter "ikke ligne lort".
-Den klarer vi. -Tak, søde.
-Hvis du vil komme med? -Gå, Karen.
Gå så. Mor dig.
Hun får det sjovt.
-"Et formsyet, applikeret kjoleliv..." -Den kan jeg ikke lide.
Okay.
Ja, jeg foretrækker dem med de lange ting.
-Ærmer? -Ja, ærmer. Der var den.
Ja, ærmer.
"Klassisk A-kjole med lette chiffonlag..."
-Nej! -Den er...
-Så går hun igen. -Ja.
-Er din kone meget syg? -Ja.
Ja. I begge ender, den stakkel. Ja.
Sådan. Se lige der. Så spiller det.
-Karen. -Den er fin.
-Ja, den er sød med det. -Ja.
Askepot sagde engang: "En drøm er et ønske i dit hjerte."
Så, du ved...
Jeg ved ikke. Den er fin. Hvordan skal jeg føle?
Carol siger, man græder, når man finder den rigtige.
Jeg har ikke grædt siden 2012.
Jeg græder normalt ikke, men når jeg gør, så...
-Så græder jeg virkelig. -Virkelig?
Ja.
-Tag uret af. -Hvorfor?
Man har ikke et billigt ur på til en kjole til 2.000 pund.
Hvordan ved jeg så, hvad klokken er?
Det er din bryllupsdag. Folk fortæller dig, hvad klokken er.
Derfor kommer brude ikke til kirken til tiden.
Folk tager deres ure fra dem.
Rør mig ikke.
Er det hendes første?
-Ja. -Ja.
Javel så. Ja, det er det bedste, ikke?
Kom så, kom så.
Ja!
Okay. Hør nu.
-Fyrre. Vi tager nummer fyrre. -Fyrre, fyrre, fyrre.
Okay. Fint. Så...
Nej. Vent. Gå ikke. Vi skal igennem meget mere.
Hør, vi skal igennem meget mere. I kan ikke...
Hvad handlede det om?
Hvorfor holde møde, hvis du ikke har noget at sige?
For helvede da.
Jeg hygger mig gevaldigt.
Jeg har faktisk altid ønsket at være i et kvindefængsel.
Der er så godt et venskab og så videre.
Hvad med den her?
-Nej. -Nej.
Tror du, hun er lykkelig?
Ja, det tror jeg.
Du var altid lykkelig.
På din egen måde i hvert fald.
Jeg ønsker bare at se hende smile.
Noget nyt?
Nej, ikke endnu.
Men jeg har en god fornemmelse.
Hvordan er det?
Hvilket?
At have børn. At have alt det her.
Som at mærke solen på ryggen.
-Jeg kyssede engang en pige. -Okay. Javel.
-Den er ikke ringe. -Kom så.
Vi kommer.
Ja.
-Vi kommer. -Vi kommer.
Karen.
-Den er smuk. -Ja.
-Det er den. -Er den?
Ja, den er. Den er fantastisk, er den.
-Ikke? Ja, den er fab... -Ja.
Fabelagtig.
-Jeg græder, ikke? -Jo.
Kom her.
Hold da helt kæft! 3.000 pund?
Hvis jeg beder dig om ledelsesråd,
kan du så undlade at være hoven og irriterende?
-Klart, makker. -Freddy.
-Sikker? -Sikker.
Okay. Fint. Hvad skal jeg gøre?
Tja, det er sådan, at man fødes som leder.
Det kan ikke tillæres.
-Det lærte jeg på lederuddannelsen. -Hoven og irriterende.
-Hej, Jase. -Halløj. Lille kram. Okay.
Sådan.
Du er så britisk.
-Nyt om James? -Nej. Forhåbentlig i dag eller i morgen.
Kommenbrød?
-Nej tak. Jeg prøver at stoppe. -Prøv det nu.
Ja?
Fint. Uden noget på? Okay.
-Du godeste. -Ja, ikke?
Jeg må sige, at... Ja.
Jeg er besat af det. Derfor har jeg ikke råd til at købe lejlighed.
-Hvad foregår der? -Jase kan ikke styre personalet.
Nej, det er kompliceret.
Fordi det... Fordi de også er mine venner.
Ja, det pis fungerer ikke.
Man kan ikke være både ven og chef.
Hvorfor ikke?
Fordi folk gerne vil hade chefen.
Ikke hele tiden.
-Hadede I den sidste chef? -Ja, men vi...
Hør, vi tager på pub og sådan noget.
Ja, men lad være, for de tager derhen for at tale om dig.
Du er piloten, og de er passagererne.
Hvad ville du sige til, at piloten forlod cockpittet
og satte sig ved siden af dig og spiste en pose peanuts?
Du ville flippe ud, for hvem styrer så flyet imens?
Du er voksen. Du behøver ikke tækkes alle.
Ja, okay.
Okay, klar om 20?
-Ja. -Det bliver stort.
-Bolivianerne kommer. -Allesammen?
Åh, ja.
-Tak. -Det var så lidt.
Skøn. Klog.
-Hvordan går det? -Skønt. Det går skønt.
-Jeg er smadret. -Ja?
Vi kom hjem kl. 4 i morges,
og vi stod op kl. 7 for at hjælpe hendes ven med at flytte.
Åh nej.
Hun er så optimistisk og ikke til at slå ud.
Hun har ikke mistet modet endnu. Hvornår sker det?
Som 29-årig i storbyen, som 32-årig i mindre byer.
Javel. Godt.
Hallo.
-Hvad? Hvornår? -Afsted.
Okay, jeg kommer.
-Jeg kommer. Vi ses. -Held og lykke.
Gav de nogen grund?
Sig det bare.
Måske følte de ikke, at Jason solgte sig selv,
eller at han så for streng ud.
-Kun mig, hvad? -Nej, okay. Undskyld. Det...
Ja, det kunne være mig.
Måske syntes de, jeg så for ung ud.
Okay.
De valgte et andet par, der har et andet barn på James' alder.
Okay.
Altså, det virker ikke fair, vel?
De har jo allerede et barn.
Nej, det... Det giver mening.
Det er godt, han får en søskende at lege med, så...
...det er vel til det bedste, ikke?
Hør, jeg ved, I glædede jer, men det var ikke sidste udkald.
Hvad sker der så nu?
Når tingene ikke bare falder i hak,
må vi lirke nøglen lidt i låsen, ikke?
Kunne I tænke jer at møde nogle børn?
Ja? Ja, skønt. Ja, kom bare an.
Ja, nej. Vi ville tage kegler.
-I morgen. -I morgen?
"Adoptionsaktivitetsdag". Javel.
Omkring hvert halve år samler vi de børn, der mangler et hjem,
og dem, der søger et barn, og så holder vi en stor fest
og ser, hvad der sker.
Et bekymrende billede på et dårligt system,
men der er kage, så vi klør på.
Hvor mange børn er der?
Omkring 25. Forvent migræne.
Jeg har samme tilgang til at date.
Man bør samle dem som til åbent hus.
Det sparer tid, for mænd på min alder mister hurtigt udseendet.
Jeg mister kun gradvist mit, så jeg har en fordel.
Okay, vi har altså to timer til at lære et barn at kende
og få barnet til at kunne lide os...
...udklædte. Hold da op.
Ja. Temaet er: "Hvad vil jeg være, når jeg bliver stor."
-Tænk videre, ikke? -Okay.
Nej. Bare rolig. Det er bare lidt fodbold i parken.
Fodbold? Bare lidt fodbold i p...
-Godt. Det er fint. -Ja.
Ja, I må ikke blive for følelsesmæssigt involveret.
Du godeste, nej. Det gør vi heller ikke.
-Nej, vorherre bevares. -Nej.
Af og til forsvinder folk bare.
Ja.
Det er som at slå op med nogen.
Man må bare, du ved, man må bare videre.
Ja, nej. Sådan gør jeg ikke.
Jeg er stadig venner med alle, jeg har været i seng med, så...
Okay, det er foruroligende.
Hvad gør vi med hensyn til kostumer?
Åh ja. Hvad ville du være, når du blev voksen?
Jeg ville tage telefonen i et biludlejningsfirma, så...
-Sådan. -Lige i øjet.
-Bum. -Mange tak. Hvad med dig?
-Min fars ven Michael. -Virkelig?
Ja, han var så sjov, da jeg var barn.
Men da jeg blev ældre, forstod jeg, at han bare var alkoholiker. Ja.
Okay.
Ja, han er død nu, staklen.
Han drak sig ihjel.
Er vi to okay?
Ja.
Børnene vil kunne lide os, ikke?
Jo.
Penny har ret. Vi må... ikke overtænke det.
-Ja. -Vi sparker til en fodbold
med nogle børn.
Ja.
Åh, pis.
Okay, vi har 20 minutter, så det er hurtigt ind og ud.
Fint, jeg ved, hvad jeg skal have.
KOSTUMER OG VINTAGE
-Hvad med den? -Nej.
Intet af det er passende.
Er der et dyr, de ikke kan sexificere?
Et bæltedyr? Den kan vi ikke få hul på.
Undskyld. Halløj.
Har du nogen kvindekostumer, der er mere positive som rollemodeller?
Vi har rollespilstøj deroppe til venstre.
Nej. Jeg mener, temaet er, hvad man vil være, når man bliver voksen.
Så forretningsperson, læge, advokat...
Ja, den slags.
Vi har en dommer.
Ja, perfekt.
Det er virkelig slemt.
Ja.
Nej. Beklager. Det kan jeg ikke have på.
Hør, du...
Nej, fint. Okay. Hvad med Princess?
Prinsesser er succesrige.
Har du set en ægte prinsesse? De lider.
Ikke alle piger vil være prinsesser.
Jeg ville ikke ønske for min datter at blive prinsesse.
Er der noget her i butikken, der ikke nedgør kvinder?
-Jeg er lidt nervøs. -Hvad?
Jeg er lidt nervøs.
-Ja. Det ved jeg. -Og jeg sveder.
Tænk at have den på i Kenya.
Jeg tænkte på,
at jeg ville vise dem lidt kampsport for at imponere dem.
-Fra da du var teenager? -Ja. Hvad siger du?
Vis mig det.
-Okay. Hold lige den. -Jeg tager hatten.
Så, man skal...
Finder du bare på noget?
Nej, det... Jeg har glemt meget af det.
Men det er muligvis godt,
for ved jeg ikke, hvad der sker, gør modstanderen heller ikke.
-Ja. -Så...
Lad hellere være.
-Må jeg få hatten? -Ja, din hat.
BRANDMAND
Jeg vidste, vi var de eneste udklædte.
-Godt. -Ja, men...
-Vi bliver husket. -Ja.
-Vi bør nok tale med et barn. -Ja.
Se, han sidder alene.
Ja. Hurtigt, før andre når derhen.
Goddag.
-Halløj. Hvordan går det? -Hej.
-Jeg hedder Nikki. Det er Jason.
Halløjsa.
-Hvad hedder du? -Ethan.
-Hej, Ethan. Hvem er det? -Det er min ven.
Ved du, hvorfor vi er her?
Vi vil lege med dig, og så ser du, om du kan lide os.
Hvorfor?
Så kan du måske komme med os hjem og bo hos os.
Nej.
Det er okay. Ikke med det samme.
-Nej, nej. -Ethan?
Det er okay. Vi gjorde ikke noget.
Tillykke med fødselsdagen
Tillykke med...
-Pis også. -Okay.
-Jeg vil ikke gå. -Vi bør... Det må I undskylde.
-Undskyld. -Ja, vi beklager.
-Du sagde, det var her. -Det troede jeg også.
-Cumberland Gate. -Nej, det her er Cumberland Green.
Så må vi være tæt på.
Nej. Cumberland Gate ligger i Hyde Park.
-Det her er Regent's Park. -Pis også.
-Okay. Kan du løbe i den? -Ja.
Okay, kom så. Løb.
Bus, Jase.
Tak.
Det er fint. Se.
-Vi når det lige, okay? -Okay.
-Det er okay. -I guder.
Vi når det.
Bonjour. Marble Arch.
Hvilken en af dem? Metro eller ej?
Vil du til metrostationen Marble Arch?
Metro? Station?
-Kom nu. For helvede da. -I guder.
Nej, Marble Arch. Bâtiment med marmor.
Okay, fint.
-Halløj. -Goddag, hvor vil I hen?
-Marble Arch. -Marble Arch.
Marble Arch? Hvorfor dog det? Det er noget lort. Lillebitte.
Det ved alle. Hvor kommer I fra?
Paris.
Paris? Er I taget fra Paris for at se Marble Arch? Vanvittigt.
Træd lidt væk fra Triumfbuen, så har I Marble Arch.
Marble Arch.
-I guder. -Kom, lad os gå.
Marble Arch.
Cumberland Gate, okay.
Hvilken vej?
-Herovre. -Ja?
-Hvorfor klapper de? -De tror, det er et kostumeløb.
-Goddag. Halløj. -Hej.
Kan du køre os til parkens anden side?
Nej, giv nu ikke op. I er der næsten.
-Kom nu. I klarer den. -Vi er ikke med i løbet.
Jeg hjælper ikke folk med at snyde. Det er ikke fair for de andre.
-Ja, men vi er ikke... -Nej.
-Jeg hjælper ikke snydere. -Kom nu.
-Undskyld. -Undskyld.
-Tak, makker.
-Goddag. -Hej. Hvor blev I af?
-Er der flere børn? -Hvad?
-Børn. -Det tror jeg ikke.
Nå... det er okay.
Vi mødte den mest fantastiske pige.
Vi var sammen hele eftermiddagen. Hun kunne vist lide os, og...
-Nikki. -Hun var... virkelig skøn.
Nikki.
Beklager. Hun...
Der var du. Jeg nåede lige at blive bekymret.
-Skal vi gå tilbage til bussen? -Jeg mangler min taske.
Åh. Kom, så henter vi den.
-Okay, lad mig tage dit skilt. -Okay.
Jeg kommer straks. Lige et øjeblik.
Nogle af dem er bare ikke klar.
-Okay, søde. Lad os gå. -Okay.
PRINCESS
Hør.
Hvorfor græder du?
Når man finder den rette...
PRINCESS
...græder man.
INTERESSEFORMULARER
NAVN/-E: NIKKI NEWMAN - JASON ROSS
BARN/BØRN, DU GERNE VIL VIDE MERE OM: PRINCESS
Glad?
Ja.
Hvorfor har du så hovedet i hænderne?
Hold mund.
Tekster af: Pia C. Hvid