Komolyan, ez hihetetlen. Nézd csak meg! Mintha…
Ez a táska nem záródik be. Túl sok cucc van benne.
Miért SpeedyJettel repülünk?
A múlt hónapban az egyik repülőjük túlfutott a kifutópályáról.
Azért, mert a gépen azt a miniperecet adják, amit úgy szeretsz?
Ez is egy tényező volt. Igen. Igen. De nem az egyetlen.
Biztos nem kellett volna Karenre bízni a gyerekeket?
Egész életemben Tylerre vigyáztam. Ez komoly?
Jó, de Barbara most szakított vele, és nem jól viseli a veszteséget.
Olyankor valami más megszállottja lesz.
Nem hiányzik még egy
„elveszíti a kedvenc kanalát, erre vulkánmániás lesz” szitu, igaz?
Semmi baj. Ismerem a jeleket.
Ne hagyj rögeszmés dolgokat!
Mutasd a meghívót! Talán nem kell ennyi holmi.
Talán olyan, nem is tudom, mezítlábas, bohém esküvő lesz.
Azt hittem, nálad van a meghívó.
Miért lenne? A te barátod.
Te bontottad ki a levelet.
- Ó, szóval postán jött? - Biztosan, igen.
Akkor te láttad?
- Azt mondtad, láttad. - Nem láttam.
Hé?
Jason. 100%-ig biztos vagy benne, hogy tényleg meghívtak minket erre az esküvőre?
Hé, Tyler! Gyere! Ezt ne hagyd ki!
Szamárság! Persze hogy meghívtak.
Akkor emlékszel rá, hogy azt mondta: „Gyere az esküvőre”?
Igen, azt mondta, hogy… hogy… hogy:
„Ó, nézzétek ezt a fantasztikus esküvői helyszínt, ahol… ahol leszünk majd!”
Aztán rengeteg képet tett fel az… az egyetemi csoportba.
- Mutasd az üzenetet! - Igen. Máris. Máris.
Itt is van! Látod? Tessék!
Tyler! Tényleg lemaradsz róla!
Nem, Jase. Szerintem csak elmesélte.
Miért foglalsz szállást valamire, amire meg sem hívtak?
Azt hittem, hogy meghívnak minket…
Úristen!
…és siettem, mielőtt elfogynak az olcsó szobák.
Van olyan, ami 400 font per éjszaka. Bekapcsolt az ösztönöm. A fenébe!
Remek, szóval nyaralást foglaltunk Toszkánában
egy olyan esküvő helyszínére, ahová meg sem hívtak minket.
Ez csodálatos!
Soha nem fogjuk visszakapni a pénzünket, ugye?
Akkor menni kéne, nem?
Nem! Nem rontok be egy esküvőre, Jase.
Nem találkozunk velük. Elmegyünk ide-oda.
Fogadok, hogy San… San Chimento nagy hely, nem?
Mondjuk…
Jó, igen, biztos csak kis esküvő lesz.
- Igen. - Reméljük, nem futunk össze velük.
Ha nem hívtak meg, akkor biztos csak a szűk család lesz.
Pontosan.
És ránk fér, hogy néha kettesben is legyünk, igaz?
- Erről van szó. - Bunkóság.
Igen. Na jó, igen. Menjünk, nyomás!
Micsoda?
Ha kiveszem a vacak ünneplőruhákat a táskából,
akkor simán be lehet csukni.
Legyünk őszinték!
Az elutazós esküvőkben úgyis a szertartás a legrosszabb.
- Igen. - Ó, vettél ajándékot?
- Még szép! - Igen.
- És ezt nézd! - Nem!
- Nem kapják meg. - Még szép!
Jó. Van egy abroszszalvétaszettünk, és esküvőre se kell mennünk.
Ez az!
- Alakul ez! - Igen. Na jó!
Ezt tényleg látni kellett.
Ez nem fog menni. Tyler, feküdj a hátamra!
PRÓBÁLKOZÁSOK
Nekem adod a miniperecedet, ha hozzák?
- Igen. Neked. - Kösz.
- Bocs, szereti a perecet? - Jason!
Oregánósat hoznak, ugye?
Tök finom. Máshol nem árulják.
- Befognád? - Hidd el, már kerestem!
Olvasni próbálok.
Miért, változott azóta, hogy utoljára repültél?
Rendszeresen frissítik.
Légitársaságtól függően változik. És a repülő típusától is. Szóval…
Ha nem szereti, akkor is elkérné? Mert én…
Ne kunyizd már el mások miniperecét!
Bocs! Bocs!
Ó! Végre! Mindjárt bepisilek.
Ahogy mondtam, én kérném. És én… Én… Én átveszem magától.
A menyasszonyok! Úristen! Úristen! Úristen!
- Itt vannak a gépen. - Kik?
- Clare és Laurie. - Mi?
Napi öt járat, és pont ezen.
- Hol vannak? - Ne, ne nézz oda!
- Jó, tegyük ezt a fejünkre! - Mi?
- Bújjunk el! - Hm?
Parancsolnak miniperecet?
- Adhatok teát vagy kávét? - Nem.
Nem, köszönöm!
- Parancsolnak miniperecet? - Igen, köszönjük!
Nem, köszönjük! Bocsánat! Köszönjük!
Adhatok kávét vagy teát?
MIT KELL TUDNI A MEDÚZÁKRÓL?
Leszálltak.
NIKKI ÜZENET
RÁZÓS ÚT. AZ LETT VOLNA AZ UTOLSÓ ÜZIM. HAHA
TYLER? NEM BORULT BE?
JÓL VAN.
Tudtad, hogy több mint 2000 különböző medúzafaj létezik?
Nem.
Hát, itt nem annyira tudunk elvegyülni a tömegben, ugye?
Nem. Ez az egyik legbékésebb hely a Földön.
- Ó, igen. - Kész rémálom volt.
Jól van, gyere, gyorsan! Menjünk be! Láttam, hogy taxiba szálltak mögöttünk.
- Köszönjük! - Viszlát!
Viszlát!
Szóval, az étterem kortárs olasz konyhát visz…
- Remek. - …helyi, szezonális alapanyagokból.
Elég nyitott a tér, mi?
Igen. Tényleg elég nyitott. Ott túl jól látni minket.
Vannak esetleg beülős boxok?
Boxok?
Hagyjuk, rendeljünk a szobába!
- Jó. Szobaszerviz. - Jó, szobaszerviz.
Oké.
- A kulcsaik. És… - Köszönjük!
Úristen!
Ez szebb még a fotóknál is.
Laurie és Clare. Hallom őket. Hallom őket.
- Gyorsan! Futás! - Oké.
- Köszi! Gyere! - Köszönjük!
Siess! Siess!
De szép!
Úristen! Úristen! Megjöttetek!
Ó, micsoda?
Az egész egyetemi banda eljött.
Beth. Abby. Tiz. Jakey?
Mi a… Miért van itt Jakey?
- Jason! Gyere már! - Jakey rasszista.
Gyorsan!
Gyere! Az a mi szobánk! Ott van.
- Menj, menj, menj, menj! - Jó.
Csukd be az ajtót!
Mindenki a teraszon van, és együtt iszogatnak.
Hát, igen.
Csodásnak tűnik.
Abby mintha nem inna.
Ugye nem gondolod, hogy terhes?
Nicónak új barátnője van?
Mi történt Jessszel? Én bírtam Jesst.
A francba!
Azt hittem, jóban vagyunk Laurie-val.
Segítettem előállni a leszbiséggel, a pasijaként vitt haza,
úgyhogy a szülei megkönnyebbültek ettől a hírtől.
- Mit nézel? - Az Omicidio a Romát.
Nem is beszélsz olaszul, Nik.
De csak ez a film van a hoteltévén.
Vagy ez, vagy a bánat ablaka.
Úristen! Az ott Patricia?
Patriciát meghívták, minket nem?
A csontkovácsa, Nik. Én ajánlottam neki.
A csontkovácsa élvezi a bulit, mi meg itt kuksolunk?
Hihetetlen. Patricia?
Na mindegy, figyelj, csináltam egy kis tervet az ittlétünkre!
Reggel hat és fél hét között kiszaladunk egy kicsit a friss levegőre,
aztán a szobában pihenünk reggel fél hét és este tíz között.
Utána kimegyünk egy kicsit sétálni a teraszra.
Sötétedés után.
Most szórakozol?
Vagy… Nem, vagyis… vagyis…
Most láttam itt, hogy van egy túra egy helyi apácazárdába.
Várj, ne ítélj elhamarkodottan! Megvan az eredeti kőkútja.
Ó, miért nem ezzel kezdted?
Te mondtad, hogy töltsünk több időt kettesben.
Igen, Jase. Párként, nem túszként.
Jó…
Azért jó újra látni mindenkit. Hm?
Mégis Karenre kellett volna bízni a gyerekeket.
Isten tudja, mit művelnek!
…de a Mona Lisa mindig is több volt, mint megrendelés.
Le a lábat!
Leonardo évekig magával hordta a festményt,
sokáig rendre átdolgozta, miután elhagyta Firenzét.
Jól van, tíz óra. Induljunk!
Ne vegyek nadrágot? Szerinted felismerik a lábamat?
Nik, szerintem én sem ismerném fel. Menjünk!
Ó, ez szomorú.
A napszemüveg nem álcáz téged túlságosan, ugye?
Kevesebbet takar az arcodból, mint egy normál fejméretűnek.
Oké. Menjünk!
Jó.
Nikki! Gyere már!
Várj, várj, várj, Jase!
Most vallja be a nőnek…
Ó, nézd!
- Na jó! Így ni! - Oké.
Ez biztosan gyönyörű lehet. Már ha látnánk.
Igen. Annyira csodás egy ilyen gyönyörű helyen lenni,
mint amilyen szerintem ez a hely lehet!
Gyönyörűek a toszkán színek!
Valószínűleg.
Úristen!
Annyira szeretnék úszni egyet!
Aha.
De nem hoztunk fürdőruhát, ugye?
Nem.
Ó, imádom a baglyok hangját.
Ne vegyünk egy baglyot? Vagy ez csak ilyen nyaralás alatti ötlet?
Várjuk meg, mit gondolsz a repülőn, jó?
Nézd meg hol vagyunk, hm?
Egy teljesen átlagos pár, akik egy kellemes hétvégét töltenek el.
Laurie! Laurie!
Laurie, ne csináld ezt!
Jogom van a véleményemhez, Clare.
Csak azért gerjesztesz vitát, hogy ne figyeljek a szorongásomra.
- Ez fontos. - Ahogy levest eszem?
- Aha. Szürcsölsz! - Menjünk!
Forró volt. És evés közben így hűtöttem.
Úristen, hát ez az. Mert ez annyira te vagy, igaz?
Mindent siettetsz. A levest, az esküvőket…
Oké, ne pánikoljunk be!
Tudtuk, hogy ez lesz.
Ezért hoztuk el a pörgettyűt.
Úristen!
Miért van, hogy neked szabad aggódnod a te dolgaidon,
de ha én aggódom, akkor: „Ó, ő ilyen, ja, ja, ja.
Pánikol. Kapjon egy pörgettyűt”?
Mert én azon izgulok, van-e hűtő a hotelben a nénikéd inzulinjának,
te meg azon, hogyan eszem.
Minek a próbavacsi, ha nem fogadod el a véleményemet?
Ne mer… Ne merészeld azt mondani, hogy nem…
Tojok a véleményekre?
Mi van az üléshuzatokkal? Hm?
Küldtem egy linket. És tet… Tetszett a kék-fehér csíkos.
Azt hittem, szélesebb csíkok lesznek!
Úristen! Azta!
Jase! Jase!
Nem volt időm beszélni a nővel!
Pánikrohama volt.
- Ja, hát nekem is. - Őrület.
Nagyjából.
Nem tudok mindent én csinálni. Érted? Nem megy…
Megírtam a fogadalmakat.
- Már 35 perce… - Döntsd el!
Mennyi ideig vitatkoznak a leszbikusok?
Náluk nincs pasi, aki azt mondja: „Jó, mindegy”, és faképnél hagy, ugye?
Hallottam, hogy Clare azt mondta Laurie-nak,
nem érezte, hogy figyelnek rá egy ebéden 2011-ben,
és Laurie pontosan tudta, miről beszél.
Két nő, Jase.
Senki sem felejtett el semmit, ami az egész kapcsolatuk alatt történt.
Ülj kényelmesen!
Nik?
Szexeltél már napozóágyon? A medencekeringető mellett?
Igen.
Hé!
Figyelj, talán együnk megint a szobában!
Nem, Jase, nem tudok még egyszer bent enni, mintha házi őrizetben lennék.
A wikileakses pasinak érzem magam.
Jaj, te jó ég! Nézd azt az étlapot!
REGGELI OLASZ FELHŐTOJÁS
- Olasz felhőtojás. - Mi?
Mascarponés firenzei omlett.
Cannoli.
Jó, az utolsó is elment. Tiszta a levegő! Nyomás!
Kaphatunk…
Ó, nagyon sajnálom. Az étterem már bezárt.
- Most viccel? - Mi?
Minden étel elfogyott.
Nincs semmi, amit ehetnénk?
Kérem!
Nik?
Miért bámulnak minket? Folyamatosan mu… mutogatnak.
Ja. Azt hiszik, hogy híresek vagyunk.
Mi? Miért?
Mert álcázva járkálunk, és csak akkor bújunk elő, ha nincs itt senki.
Kinek hisznek minket?
- Azt hiszik, te vagy Seth Rogen. - Seth Rogen?
Hallottam, hogy kuncogtak, és ezt mondták egymásnak.
Üdv, hölgyek!
- Jase! - Mi van?
- És téged kinek néznek? - A sajtósodnak.
Ami igazából nem is zavar.
Seth Rogen sajtósa valószínűleg fantasztikus ember.
Igen. Azzal tényleg jól jártál.
A feje sokkal nagyobb élőben.
Igen. Sokan mondják.
- Ó, halló! Csak mi vagyunk. - Szia!
Megint csak úgy hívtunk, hogy mi van.
Hogy vagytok? Minden oké?
- Igen, minden. - Rögeszmés az öcséd?
Úristen! Ti vagytok rögeszmések.
Teljesen jól van.
Le kell tennem. Jó bujkálást a barátaitok elől!
- Jó, oké. Szia, szeretlek… - Szia!
Ráérsz? Ki kell költöznöm a raktárból.
Mi? Miért?
Istenem, megemelték a lakbért.
Vihetjük a kocsitokat? Én itt nem vezethetek.
Se Spanyolországban. De itt is ellenőrzik, szóval…
Oké. Vagyis igen.
Át tudok menni még a héten valamikor.
- Nem, ma kell elköltöznöm. - Ma?
Igen, nem tart sokáig. Már összepakoltam.
Jó, rendben…
Várj, csak előbb… Jó, oké. Igen. Hozom a kulcsot.
Majdnem… Majdnem összepakoltam.
Ha lenne dobozotok, hozd azt is, jó?
És ragasztószalagot!
És műanyag zsákot!
Tyler, el kell mennem. Kat megkért, hogy segítsek neki valamiben.
- Csak játszol, ugye? - Igen.
Oké, ne csavarodj be!
A MEDÚZÁK UTAZÁSAI
A dinoszauruszok előtt is voltak már medúzák.
A Föld legősibb több szervvel rendelkező állata…
Ez kész röhej!
Menjünk el valahova! Kérlek!
Hova? Az apácazárdába?
Ott biztonságos. Miért?
Mert mindenki itt lesz az esküvőre készülve.
Vagy ez, vagy nézzük, ahogy a teli mosdóból lefolyik a víz.
Válassz!
- Menjünk! - Rendben!
Úgy sajnálom, hogy el kell menned innen! Szeretted.
Igen. Ezeknek az embereknek csak a pénz számít.
Tényleg? Azt hittem, ez valami művészkommuna.
Ja, de a Big Art szövetkezet zsebében vannak, vagy mi.
Tudom, hogy nehéz,
de csak azt szeretném mondani, hogy nagyon hálás vagyok azért,
hogy így próbálkozol, meg minden.
Nagyon jó, hogy itt voltál.
Hogy viseli Tyler a szakítást?
Ó, simán. Jól van.
- Igen? - Igen.
A medúzák egyedül úsznak, az áramlatok vezetik őket.
De ahogy ezek az áramlatok összeérnek, többen is csatlakoznak.
Egy nagy csapat, amely egyként mozog.
Ahogy a tenger nyomása enged, ismét szétválnak,
és a medúza tovább sodródik… egyedül.
Hol volt… Hol volt ez?
Az Hampstead Heath.
Sokat sétáltunk arra kicsi korodban.
2011. JÚLIUS 11.
- Dobáltál a kacsákra. - „Nak”?
Nem. Egyenesen rájuk.
Milyen voltam kis koromban?
Ijesztő.
Babákat vettem,
és mindegyiknek kitépted a karját meg a lábát.
Nagyon dühös voltál.
- Miért voltam ilyen? - Nem tudom.
Miért neveztél el „Princessnek”?
Ez régi East End-i szokás. Ott régen mindenki Princess volt.
A középosztálybeliek nem akartak ilyen nevű gyereket örökbe fogadni.
Aki nem önmagadért szeret, az nem is kell az életedbe.
Még mindig nem értem teljesen, miért mentél el.
Őszintén szólva, ezt még én sem értem teljesen.
Gondoltál ránk?
Folyton.
Sok fotóm volt Spanyolországban…
KO SZAMUJ 2014.
…de ki kellett dobnom, mert nem fértek be a bőröndömbe.
Utálom, ha valamit ott kell hagynom.
Oké, élvezzük ki a napot! Csak nem olyan rossz egy zárda!
Ó, igen, nagyon szórakoztató. Ezért van Disneylandben is.
Köszönöm!
- Kisasszony! Ne nyúljon hozzá! - Ne! Ne csináld!
Elnézést!
Ne, ne!
Igen.
Nem megyünk el? Ez olyan unalmas!
- Gyorsan, Nik, futás! - Hé!
Gyere! Menjünk el valahova inni!
Helló!
Jó, Princess nem veszi fel.
Nyilván mindketten meghaltak. Karenre kellett volna bízni őket.
Miért nem próbálsz meg egy kicsit nem gondolni rájuk?
Próbáld meg!
Ó, nem, nem, nem. Nem, olyan, mintha zuhannék.
Jó, mondom, mi lesz.
Gondolok rájuk egy kicsit én, hogy te abbahagyhasd. Mit szólsz?
- Ó, tényleg? - Igen.
- Megígéred? - Kezdjem máris?
- Igen. - Egy, kettő, három.
Jaj, ez milyen jó!
Jesszus, ez ilyen másoknak?
Folytasd!
Oké, ez az elmélkedés egy felismeréshez vezetett…
Hű, ez aztán gyorsan eredményre vezetett!
Eddig teljesen rosszul csináltam.
Arra számítottam, hogy minden szétesik.
Talán Princess sokkal érettebb érzelmileg, mint gondoltam.
Szerintem manapság minden gyerek.
A 17 az új 30.
És tulajdonképpen a 40 az új 30, szóval így egyidősek vagyunk.
Persze, aha.
Nem szabadna ilyen cinikusnak lennem.
Meg kell tanulnom, hogy a dolgok néha jól alakulnak.
Miattad kell aggódnom?
Hát kicsit aggódhatsz az egyetem miatt.
Nem tudom, hogy szociális munkás vagyok-e, Nik.
Talán van elég erőm ahhoz, hogy segítsek azoknak, akiket szeretek.
De nem hiszem, hogy másokért is menne.
És… Mit csinálnál?
Lehetnék megint taxisofőr, gondolom.
Azt hiszem, nekem azt kell megtanulnom, hogy a dolgok néha nem alakulnak jól.
Nem tudom. Nem tudom.
Várj! Az a nagy felismerés, hogy mindketten bénák vagyunk?
Aha, de a bénázás nem baj.
Nézd ezt a kilátást!
Pontosan ugyanolyannak látjuk, mint azok, akik pengék.
Na jó, messze van az új kecó?
Vissza kell mennem Tylerhez, hogy jól van-e.
Szegény Tyler!
Várj egy kicsit!
Mit csinálsz?
Új lakást keresek.
Micsoda?
Még csak most keresed?
Igen, miért?
Hogy lehet, hogy még nem intézted el?
Mert elvesztettem a melót, és kiköltöztem.
Úristen!
Anya, ez nagyon para! Mi történt a munkáddal?
Egyszerűen nem jött össze.
Pedig olyan jól ment!
Sokáig kell jól menni mindennek, mielőtt tényleg lesz belőlük valami.
Nekem soha nem tart elég sokáig az, ami jól megy.
Tervünk volt, anya.
Egyszerűen nem látom magam előtt. Azt, ami a terv végén van.
Ez azoknak való, akiknek más az életük.
Bomba!
És mi lesz, akkor az autóban fogsz aludni?
Nem gondolkodtam ilyen előre.
Ma este lesz!
Majd akad valami, jó?
Mindig így van. Semmi baj.
Elnézést, bocsánat! Mi folyik itt?
Elment a menyasszony.
Meghalt?
Jaj, nem! Nem, nem. Eltűnt.
- Senki sem találja. - Ó, Istenem!
Hát igen.
Ó, ez szörnyű!
Hosszú volt a Felkoppintva forgatása, de az olyan, mint egy nagy család.
Az ég szerelmére, Jason…
Szép emlék. Örültem, cimbora.
Igen, mi van?
Laurie eltűnt. Megszökött.
Hogy érted ezt? Hova ment?
Jó kérdés. Probléma megoldva.
Egy hegytetőn vagyunk, egy szállodában. Hol tudott itt elrejtőzni?
- Igen. Ott van. - Tényleg?
Mit csináljunk? Szólsz a pincérnőnek, vagy…
Jase, olyan szomorúnak tűnik!
Az biztos.
Ó, ez nevetséges.
- Laurie? - Laurie?
Jason? Mi? Várj, Nikki! Mit kerestek itt?
Tudtad, hogy…
Tudod, mi van?
- Oké. - Oké.
Emlékszel, amikor mutattad a képeket erről a helyről?
- A szállodáról. Igen. - Felraktad… Felraktad a csoportba.
Mondom: „Ez tényleg csodálatos.”
És végül pont az esküvőtök napjára foglaltuk le!
Pont ugyanakkorra!
Mi? Ez kész őrület!
- Igen. Őrület, őrület. - Tényleg őrület.
- Bocs, hogy nem hívtunk meg titeket! - Igen.
Csak a költségek nagyon elszálltak, szóval csak egy kisebb csapat jött.
Meg egy csontkovács.
Mit mondtál, Nikki?
Hogy ott rossz a rács.
- Ó, milyen gyönyörű ez a rácsos kerítés! - Csodálatos.
- Ezt rácsnak mondjuk? - Annak.
Szerintem annak.
Nem semmi kerítés!
Jól vagy?
Elég sokan keresnek.
Igen.
Mi a helyzet?
Olyan biztos voltam magunkban, amíg kettesben elvoltunk!
Most sorra repülnek ide az emberek.
Ez már komoly dolog.
Igen.
Az életem hátralévő része.
És ő lesz az utolsó meztelen nő, akit valaha is látni fogok.
Hát, mi már nyolc éve házasok vagyunk…
- Nyolc éve, igen. - …igen.
Úgy számolom, azóta kábé 30 meztelen nőt láttam.
- Tényleg? - Igen, így vagy úgy.
Igen, átlagosan évente négyet.
- Igen. - Ha belevesszük,
a művészeti kiállításokat, a francia tengerpartokat…
Ó, nemrég véletlenül bementem a női öltözőbe a jógán.
Jó, igazából az volt nyolc a 30-ból.
Jó. Nem éppen a probléma megoldása felé haladunk.
Nem, nem, nem. Nem, nem, nem. Nem,
- igazából ez elég sokat segít. - Tényleg?
Talán csak futó gondolat volt.
Ha hangosan kimondjuk, akkor egyszerűen elpárolog.
És most már a nagynénik is benne vannak.
Talán ne úgy gondolj rá, hogy vele fogod leélni az életed hátralévő részét.
Igen.
Gondolj arra, hogy nem vele töltöd az életed!
Ez milyen érzés?
- Nem tudom. Borzasztó. - Na látod?
Szerintem az igazi kérdés az, hogy…
akarsz-e holnap vele lenni valahol.
Igen, akarok.
Akkor gyerünk, legyen úgy!
És aztán tovább, másnap, és azután is!
- Jól vagy? - Igen.
- Igen? - Igen, jól vagy.
- Igen. - Igen.
Na, gyere! Gyere!
- Évente négyet? - Igen, évente négyet.
Bár, tudod,
te akkor mész női öltözőbe, amikor akarsz.
Szóval neked több lesz.
- Tutira. - Igazad van.
ÁLMODJ NAGYOT! SZERETETTEL: SETH
PEREC
RUHÁK ÉS CUCCOK
Karenre kellett volna bízni a gyerekeket.
Igen.
A feliratot fordította: Binder Natália