Nu, taisi vaļā!
Ak dievs! Man patīk.
- Jei! - Cik foršas!
Mums šī ideja radās, kad e-pastā atrakstīji:
"Nopērciet tieši šīs!"
- Paldies. - Apsveicam dzimšanas dienā.
- Mēs tevi mīlam. Daudz laimes! - Paldies. Piemērīšu.
Jā, aiziet!
DAUDZ LAIMES! NOVĒL DŽEISONS
"Daudz laimes! Novēl Džeisons."
ĻOTI MĪLU MAMMA XXXX
Tu manu pieeju zini. Izvēlos frāzi un turos pie tās visu mūžu.
Bez izņēmumiem.
Tā var sev aiztaupīt stundām ilgas pūles - tici man!
- Cik gudri! - Jā, draugs.
Labi. Es tad nu dodos uz Bārnetu.
Jā. Tava prakse.
Jā. Vispār es tiešām to gaidu.
Piegriezušās tās mācību grāmatas.
Es gribu iet reālajā dzīvē un tiešām kaut ko izmainīt.
- Saproti? - Kāds ir klients?
Sieviete ar vākšanas sindromu.
Jā, nešaubies: man pietiks ar stundu,
lai izskatītos, ka tur dzīvo dāņu arhitekts.
Tikai negāzies tur iekšā ar domu, ka visu vari izlabot.
Džej, dažreiz tu pa dzīvi soļo ļoti vīrišķīgi.
Paldies. Cik mīļi!
Jā.
Kur ir Viks? Viņam jānovada Princeses pirmā braukšanas nodarbība.
Es viņam piezvanīšu.
- Hallo! - Viktors Ross, remontstrādnieks.
TĒTIS
Visaugstāk novērtētais meistaru uzņēmums.
- Ar ko es runāju? - Te Dorīna.
- Labi, Dorīn. Kas tu esi? - Viktora asistente.
Jā, mēs mēģinām sazināties ar Viku, Dorīn.
Jā. Jums ir mūsu lietotne?
Jūsu lietotne? Nē.
Visvieglāk ar mums var sazināties lietotnē.
- Skaidrs. Jā. - Labi. Jā.
Mazliet uzgaidiet!
- Paldies, Dorīn. - Kas notiek?
- Ko teiksiet? - Jā.
- Burvīgi. - Jaukas, ne?
- Vectēvs teica, ka parkojoties. - Kā tu viņu sazvanīji?
- Man lika uzgaidīt. - Jāizmanto lietotne.
- Acīmredzot. - Neticami.
Klāt ir.
Jā. Pavisam bija izkritis no prāta.
Šopēcpusdien Kerī no biroja būs koncerts.
Gan jau nekas jēdzīgs nebūs,
bet man droši vien jāaiziet un Kerī jāatbalsta.
- Jā, jauki. Esmu ar mieru, jā. - Jā.
Bet vai tu nebūsi aizņemts ar savu darba praksi?
Nē. Mana prakse…
- Tad vajadzētu būt cauri. - Ja?
Lieliski.
- Čaviņa! - Jep! Te jau viņš ir.
- Kas ir tā Dorīna? - Mana asistente.
Tava asistente? Cik sen tev ir asistente?
Precīzu datumu nepateikšu,
bet vai vari pajautāt Dorīnai?
- Nē. - Labi. Brauksim!
Vectēv! Vai pēc tam tev būs laiks aizvest mani uz to skaistuma salonu?
Mēs ar Ketu liksim dzimšanas dienas masku.
- Jā, gan jau varēšu. - Paldies.
Bet par to būtu jājautā Dorīnai.
Es nu laidīšu.
- Labi? - Paklau!
Ja vēlāk kas mainās un tu netiec, tiešām - tas nekas.
Nē, es gribu aiziet. Labprāt. Jā.
Tu par šo Kerī tik daudz esi stāstījusi. Būtu jauki iepazīties.
Redzēt, kā viņa izskatās. Labi.
- Mīlu. Atā! Novēli man veiksmi! - Jā, mīlu. Atā!
BALTAIS LAUVA - KERĪ HAUELS CETURTDIEN, 24. OKTOBRĪ
KEMDENAS TIRGUS
Labi. Tātad te ir Harieta Džeimsa. 73 gadus veca obsesīva vācēja.
- Jā. - Kaimiņi ir sūdzējušies
par risku higiēnas un ugunsdrošības sakarā.
Šis ir mūsu sestais apmeklējums. Tātad agrīnais posms.
Es tiešām esmu šo gaidījis, man jāsaka.
Šis darbs sniedz īstu gandarījumu.
Jā, dažreiz gribas tikai dziedāt.
Atvaino!
Tikai, pirms ejam iekšā…
Ja ir kāds padoms, kas man palīdzētu kļūt par labāku sociālo darbinieku,
es tiešām būtu pateicīgs.
- Ja tev piedāvā ko dzert… - Nu…
- …prasi melnu kafiju! Pienu - nekad. - Nē.
Un skaties, lai ūdens uzvārās.
- Jāskatās. - Jā.
To nepierakstīšu.
Tā. Mēs tik iekšā un ārā.
Jo mani gaida Dzīvības glābšanas frontē.
Protams, jā.
Tu esi apbrīnojama. Tikai gribēju pateikt.
Tas ir realitātes šovs par Austrālijas ugunsdzēsējiem, ko skatos telefonā.
- Jā, izklausās labs. - Jā.
Sveiki, Hariet! Krisija atkal klāt.
Jā. Šodien man līdzi ir vīrietis.
Ko? Es nekādu vīrieti negribu.
Nē. Neviena negrib. Bet, kā ir, tā ir.
Viņš šķiet centīgs kā bebrs, tāpēc vismaz mitrums viņam netraucēs.
- Vai kurpes novilkt, Hariet? - Nē, lai paliek kājās.
- Lai paliek? - Jā.
- Nu tad ejam iekšā!
- Jā. - Paldies.
Nē, arī es iešu iekšā.
- Nē, paldies. - Hariet! Jā, atvainojiet! Piedodiet!
KĀDA SIEVA TU ESI? IZPILDI TESTU UN NOSKAIDRO!
VAI UZTURI MĀJU KĀRTĪBĀ?
DAŽREIZ
VAI TEV IR JŪTAS PRET KĀDU, KURŠ NAV TAVS DZĪVESBIEDRS?
Nikij?
- Viss labi? - Jā.
Tikko dzirdēju, ka juristi oficiāli atceļ Hondurasu kā galamērķi.
Jā. Žēl, ka tā.
- Man tiešām tā likās laba doma. - Tu jau nevarēji zināt.
Ir kāda ziņa par ķīlniekiem?
Uzzināsim, kad atvērsies vēstniecība.
- Nuja. - Ei! Bija vērts mēģināt.
Botāniskie dārzi ir ļoti jauki.
- Tiešām. - Jā.
Joprojām domā, ka atnāksi?
Jā. Protams.
- Tad tiksimies! - Jā, tiksimies.
Es to garām nelaistu.
JĀ
APSKATIES REZULTĀTU!
23 % - TU ESI SLIKTA SIEVA!!!
Viņš ir prom?
Jā.
- Viņš bija ļoti nikns, ne? - Jā.
Tik nikniem cilvēkiem uz ceļa nebūtu jābūt.
Viņš bija uz ietves.
Beigās ne.
- Viņš izvairījās, lai viņam neuzbrauktu. - Un izdevās.
Domāju - tas ir galvenais, kas visiem no tā būtu jāatceras.
JOSHUA ALTBACK MATI UN SKAISTUMS
Tā. Keta vēl nav atbildējusi. Droši vien gaidīs mani iekšā.
Labi. Nu, es pagaidīšu te.
Ko - vienkārši te sēdēsi?
- Jā. - Nē, bet mums…
liks masku, taisīs manikīru.
Droši vien tur būsim vismaz pāris stundu.
Es būšu te.
Labi.
- Vai ieslēgsi radio? - Nē.
- Vai tev ir grāmata? - Nē.
Tad tu vienkārši sēdēsi un skatīsies tālumā?
Jā.
Esi bēdīgs?
Pilnīgi apmierināts.
Nu kā varēšu to izbaudīt, ja zināšu, ka tu te tikai sēdi un skaties?
Es cimdu nodalījumā ieliku mandarīnu.
Pēc kādām 40 minūtēm apēdīšu.
Nu, tas palīdzēs, jā.
Jā.
Tā, mīļā! Būtu labi, lai jūs parakstītu
šo atbalsta plānu.
- Nē, to es neparakstīšu. - Skaidra lieta.
Tādā gadījumā man vajadzētu, lai jūs parakstāt šo veidlapu,
apstiprinot, ka neparakstīsiet to.
Un tad šo, apstiprinot, ka šī saruna mums ir notikusi.
Labi.
Lūdzu.
Liels paldies. Tā, šis ir jūsu eksemplārs. Lūdzu.
- Paldies. - Šis ir mans eksemplārs.
Nu labi. Tā.
Tad jauku atlikušo dienu!
Atvaino! Kas notiek?
Atvaino! Kāpēc ejam prom? Neko neesam paveikuši.
Nē. Viņa neparakstīja veidlapu.
Nē, bet ko mēs darīsim, lai to atrisinātu?
Kad viņa neparakstīs vēl divas reizes, piedāvāsim ārstēšanās iespējas,
no kā viņa atteiksies.
Un, kad tas būs izdarīts, mēs to visu dokumentēsim,
uzrakstīsim atskaiti un situācijas izvērtējumu.
Tad izstrādāsim atbalsta plānu -
jaunu - un iedosim parakstīt pārraugošajam sociālajam darbiniekam.
Skaidrs. Labi.
Vai šajās kaudzēs nav tikai mūsu veidlapas?
Varbūt māja bija tukša, pirms sākām te nākt.
Ei, klau! Iesim atpakaļ! Pamēģināsim vēlreiz!
Ei, esmu lasījis daudz gadījuma aprakstu par vācējiem…
Tiešām? Kāpēc nepateici?
Tad es tevi te atstāšu, ja?
- Un došos prom. - Nē.
Tā pamatā vienmēr ir trauma.
Un, ja sapratīsim, kāda tā ir, varēsim viņai palīdzēt.
Turklāt pie smakas jau pieradu.
Un, ja tagad aiziesim, nākamreiz būs jāpierod atkal, tāpēc…
- Nē. - Hariet!
Atlantija nebija tāda vieta, kur es varētu uzplaukt.
Okeāns ir mirusi zona, ja runājam par kultūru.
Bet nu tu gribi šķērsot tuksnesi?
Atakamas tuksnesi, jā. Zirga mugurā.
Vai neko neesi iemācījies?
Au contraire.
Okeānu šķērsot man neizdevās. Kas ir okeāna pretstats?
Vai beigsi mēģināt kaut ko šķērsot?
Tas netraucēs nodarboties ar ādas apstrādi,
- ja tu uztraucies par to. - Tā, beidz!
Skot, tev tas jāizbeidz. Es vairs nespēju.
Nespēju izturēt tavus projektus. Man vienreiz pietiek.
Ko tu gribi teikt? Pa šo ceļu uz parku netiek, starp citu.
Es nevedu tevi uz parku.
Man tev ir jauns projekts.
Un es domāju - ja tu tam nodosies, nodosies pilnā mērā,
tas apkārtējo cilvēku dzīvi uzlabos neizmērojami.
Kas tas ir?
Nu, Skot! Kas tevi atvedis uz psihoterapiju?
Mana sieva.
Atvainojiet! Ā, viņa ir tur.
Es jūsu veidlapas neparakstīšu.
Par veidlapām nedomāsim. Tagad…
mēs varētu patērzēt, vai ne?
Jūs un es.
Klau, es saprotu.
Es zinu, cik tas ir grūti. Patiešām. Bet…
Viņš man pieskārās! Tas ir uzbrukums.
- Jā, iedošu veidlapu… - Nekādu veidlapu!
Tas nebija uzbrukums. Beidziet! Zināt, ka nebija.
- Šķiet, jums sāp. - Jā, sāp.
Nē, ne jau roka. Emocionālas sāpes.
- Kas ir šis ķēms? - Viņš ir izlasījis grāmatu.
Klau, mēs bažījamies, ka ir kādas problēmas, ja?
Saistībā ar jūsu veselību un labklājību.
Un tās visas kopā, Hariet, līdz ar dažiem diezgan…
Dieva dēļ! Man ir 73 gadi. Kad jūs vienreiz
- liksieties mierā? - Jums mājā ir par daudz mantu.
- Kas to saka? - Kaut vai kaimiņiene.
Ja no tās puses, es gribu sūdzēties par viņu.
Tā sieviete ir milzīga.
Tur nu es tiešām neko nevaru darīt.
Kāpēc? Parunājiet par veselību un labklājību!
Klau, teikšu jums tā.
Varbūt mēs varētu iztīrīt nelielu…
- nelielu eju, ja? - Nē… Es ne…
Tad es justos daudz labāk, aizejot no šejienes,
jo zinātu, ka ārkārtas situācijā jūs tiktu iekšā un ārā.
Šo es uzlikšu te.
Nuja.
Tad viss atrisināts?
Atvainojos. Man tiešām…
Uz šo man jāatbild. Tas būs ātri.
Hallo!
Čau! Te es.
Es vienkārši zvanu,
tāpēc ka gribēju tev ko pateikt,
pirms tu satiksi Kerī.
Mīļā, atvaino! Tagad nevaru runāt.
Bet man šķiet, ka es uz to koncertu diemžēl nepaspēšu.
Skaidrs.
Žēl gan.
Kā tā? Vai viss kārtībā?
Tas aizņem ilgāku laiku, nekā likās. Tīrie murgi.
Tiešām? Nekā pozitīva?
BRĪVĪBA PĒC 27 GADIEM ATBRĪVOTS MANDELA
Nelsons Mandela ir brīvs.
Un tad es iemācījos lidot ar Cessna 172 Skyhawk,
kas ir vienmotora lidmašīna ar fiksētiem spārniem.
Un tajā laikā es atklāju, ka vajag tikai sešas nedēļas,
lai kļūtu par pilnīgi akreditētu niršanas instruktoru, tāpēc…
Un kāpēc jūs to visu darījāt?
Nu, man vienmēr ir bijis daudz hobiju.
Tāds es vienkārši esmu.
Un kāds tu esi, Skot? Kas tu esi?
Šķiet, kā jau saprotat, esmu daudz kas.
Esmu dzejnieks. Skulptors.
Veidoju skulptūras atbilstoši NVQ standartam - pēc paša vērtējuma.
- Es… - Nē. Ne tas, ko esi izdarījis.
Kas tu esi.
Jo ir sajūta, ka šie projekti ir kā bēgšana.
Un es prātoju: kas ir tas, no kā tev gribas bēgt?
Varbūt no sevis paša?
No sevis?
No tā, ka jāpavada laiks ar sevi. No tā, ka jābūt tam, kas esi.
Un kas tad es esmu?
Pasaki tu!
Laikam noticis kāds pārpratums.
- Viņa aizmirsa? - Nē.
Domāju - mana vaina. Aizmirsu viņai atgādināt, tāpēc…
Ir trīs veidu cilvēki.
Teikšu uzreiz - domāju, ka vairāk.
Daži cilvēki ir pilni mašīnas akumulatori.
Uz viņiem var paļauties.
Daži cilvēki ir tukši akumulatori,
un tas nekas - no viņiem vienkārši jāizvairās.
Visbīstamākie cilvēki ir pustukšie akumulatori,
jo viņi rada cerības, tu viņiem uzticies,
bet, kad tas tiešām ir svarīgi, viņi pieviļ.
Beigās attopies pamests Brekonbīkonsu kalnos.
Kā lai zina, kāda veida tas cilvēks ir?
Pajautā sev: "Vai es brauktu uz Brekonbīkonsiem ar tevi?"
Tev vajadzētu savu raidierakstu.
Nesāc! Esmu aizņemts.
Vajadzētu.
JOSHUA ALTBACK MATI UN SKAISTUMS
Kā tu rūpējies par savu ādu? Ar ko tu mazgā seju?
Es nemazgāju. Vienkārši ļauju šampūnam pārtecēt pāri.
Nenolobiet par daudz!
Negribu rādīt dokumentu, lai izņemtu savas bezmaksas zāles.
Pienāk brīdis, kad vairs nav izturams.
Zini, kad cilvēks ir cietis pārāk ilgi
un kaut kas ir jādara.
Jā. Nē, es domāju - šī psihoterapija man tiešām nāks par labu.
Jā. Un arī Skotam.
- Ko? - Arī…
- Jā. Jā, arī Skotam. - Jā.
Lai nu kā, paldies. Paldies, ka uzaicināji.
Jā. Nav, par ko.
Vispār man tev kaut kas ir jāizstāsta.
Ei! Nikij!
Sveiks!
Kerī, šī ir mana māsa Kārena.
- Sveika! - Sveiks!
Paldies, ka atnāci.
Nē, nieks vien. Tiešām gaidu…
Nevaru vien.
Nevaru vien sagaidīt.
Nu, es gaidu un es nevaru…
Sagaidīt.
Tiešām.
Kas, pie velna, tad tas bija?
Esmu ieķērusies kolēģī.
Lieliski.
Man likās, ka tas pāries, bet pagājis jau mēnesis.
- Vai kaut kas ir noticis? - Ko? Nē!
Nē, protams, nav.
Atvaino! Esi vīlusies?
- Drusciņ, jā. - Kāren!
Būtu bijis interesanti.
Pēdējā laikā man tenkas stāsta tikai Stīvija -
pārsvarā par to, kuri bērni vēl neprot lasīt.
Es jūtos tik vainīga.
Skatīties drīkst.
Tikai nedrīkst pielaikot.
Bet es viņu uzvilktu uzreiz pie veikala.
Jā, tas pilnīgi nemaz nepalīdz.
Liekas - arī es viņam patīku, tāpēc tas šķiet mazliet bīstami.
Ak, pēkšņi jūtos ļoti precēta.
Esmu mēģinājusi atrast viņā kaut kādu "fui". Tas…
Tas tiešām ir grūti.
Jā. Viņš ir ļoti nefujīgs.
Varam pamēģināt vēlreiz? Lūdzu!
Ir jāievēro procedūra, un šodien izdarījām visu, ko varējām.
Bet neviena no tām veidlapām nerisina pašu problēmu.
- Tā nav? - Jā.
Mums visiem riebjas birokrātija.
Bet esmu strādājusi vietās, kur tās nav,
un tici man - kad tās nav, tās pietrūkst.
Turklāt vēl piecas minūtes, un man būs jāizmanto šīs mājas tualete,
un tas būtu pilnīgs murgs, tāpēc…
Paldies.
Krisij, uzgaidi! Pag! Paga! Acumirkli!
Klau! Šie gadījumi ir kā plūstošās smiltis, ja?
Virs tiem jānovietojas vienmērīgi un viegli.
Ja ieraksies par dziļu, nogrimsi.
- Vismaz atkritumu tvertnes? - Ko?
Aizvāksim to, ko zinām, ka viņa negrib. Ko teiksi?
- Jā, labi. - Aiziet!
Nuja.
- Kur tu ej? - Paņemšu āra veidlapas.
Ak dievs!
Tā, uzmanību! Ar aplausiem sagaidīsim Kerī Hauelu!
Paldies visiem, ka atnācāt.
Viņš ir mans paziņa.
Mēs sāksim ar… mīlas dziesmu.
Un to sauc
"Meitene no biroja".
Tā esi tu.
Kad pasaule šķiet auksta
Es savu ceļu rodu
Klusākajos čukstos Ko saki tu
Kā rītausma
Kas nakti šķeļ
Tu esi manas sirds Visspožākā gaisma
Jou
Satiku viņu pie rakstāmgalda
Viņa izskatījās tiešām labi
Teicu: "Kā sviežas, meitēn?" Mēs ar pelēm tusējām
Pī, pī! Viņa visu nokārto
Pārdošanu vada tā, ka nemetas Bet es izliekos vēsais
Nav spiediena, nav drāmas Viņai bija tāds stils
Zin, tāds karalienes cēlums
Nagi smuki Viņa - stilīga…
Vispār viņš vairāk ir māsas paziņa.
Paceltu galvu Pašapzinīga
Priekšnieces enerģija
Tā viņa iet Visu nokārto…
Hariet!
Sveiki! Laba ziņa.
Mēs tikai iztīrīsim jūsu atkritumu tvertnes.
- Kā atkritumu tvertnes? - Jūsējās.
Jūs nedrīkstat neko no mājas iznest.
- Nav atļauts. - Nē, tās ir uz piebraucamā ceļa,
nevis mājā.
- Atvainojiet! - Kur jūs ejat?
- Kur… - Tikai…
Hariet?
Ko viņa…
Velns un elle! Ko viņa dara?
Hariet! Nu taču!
Hariet, dārgā! Klau, mēs ejam atpakaļgaitā.
Lūdzu! Klau! Es zinu, es saprotu. Zinu - jums nepatīk, ka te nākam,
bet, ja ar mums nesadarbosieties, atbrauks citi,
kas aizvedīs jūsu mantas un droši vien arī jūs no šejienes prom.
Bet, ja varēsim parādīt, ka jūs sadarbojaties,
es varēšu viņus atturēt.
Vai varat iedomāties kaut ko - jebko -, ko jūs no šejienes varētu atdot?
Hariet, tā nevar būt tikai pildspalva.
Nu taču! Kaut ko nozīmīgu.
Ar šo pildspalvu es izrakstīju savu Kolinu no slimnīcas pēdējo reizi.
Divas nedēļas pirms beigām.
Viņš aizgāja tik strauji.
Slimība viņu pieveica.
Viņi nepriecājās, bet es negrasījos atstāt viņu nomirt tur,
ja viņš varēja būt te, starp savām mantām.
Skaidrs. Tad šīs visas ir viņa mantas.
Jā, skaidrs. Nuja.
Cik sen viņš nomira?
- Pirms astoņiem gadiem. - Pirms astoņiem.
Tikai skaidrībai - viņš taču nav… joprojām nav…
Goldersgrīnas krematorija.
Lai Dievs viņu svētī!
- Bijām precējušies 40 gadus. - Četrdesmit?
Par viņu atgādina pilnīgi viss.
Paturiet to pildspalvu!
Bet, ja varat iedomāties ko tādu, kas nav svarīgs, ko es varētu aizvākt,
es palīdzēšu jums paturēt to, kas ir svarīgs.
Nē. Ņemiet!
Esmu lietām pieķērusies pārāk cieši.
- It kā tas būtu viņš. Bet tas nav viņš. - Nē.
Tikai pildspalva.
Neviens neredz tālāk par šo. Neviens neredz mani.
Bet jūs ieraudzījāt.
Paldies.
Nē, tas… Paldies jums.
Ei, neņem pie sirds, ja? Uzvaras būs mazas,
tāpēc būs jāiemācās par tām priecāties.
Zinu. Jā. Tā arī darīšu.
Lieliski! Domāju, ka esmu pazaudējusi.
Luminiscences spuldzes Tu spīdi spožāk
Biroja krēsla tronis Nekas nav augstāks
Vienreiz lēni apgriezies Ievelc mani orbītā
Pasaulei nogriezta skaņa Nevajag uzspiest
Kā ar "fui"?
Jā, ir labi.
Un es to ierakstīju. Zini, ja nu aizmirstas.
Iestrēgi man smadzenēs…
Kur tu esi? Skot?
Ko tu dari?
Kāpēc met prom visus savus projektus?
Mana dzīve ir simulakrs.
Atvaino, ko tas nozīmē?
Tā attēlo kaut ko, kam nav oriģināla.
Šis viss ir Skots, kuru es konstruēju no zila gaisa, tāpēc ka…
man bija bail.
Bail, ka zem tā nav tāds Skots, kāds man patiktu.
Bet es ieskatījos sev acīs.
BAIGAIS BAŅĶIERIS VĪRIETIS, KO GRIBAT IENĪST
Un nu esmu vienkārši Skots.
Vai tā nesauc tavu ķermeņa kopšanas līniju?
VIENKĀRŠI SKOTS ZIEPES ROKĀM
Vēl viens simulakrs.
Nu pilnā mērā esmu es pats.
Un mani pirmie vārdi kā pašam sev ir šādi:
"Mīļā! Ceru, ka es tev patīku."
SKOTS BRĪVS
Redzu - esat viņu salauzusi.
Jā. Tas ir labi. Tagad būs vieglāk.
DZĪVĪBAS GLĀBŠANAS FRONTĒ
Sveiki!
Sveika!
Kā veicās praksē?
Varētu būt, ka sistēma mani ir salauzusi.
- Ko - jau? - Jā.
Pa pusdienu. Vēl neesi ieguvis izglītību.
Neesmu drošs, ka esmu tam piemērots, Nika. Es neesmu Penija - teiksim tā.
Nu, nē.
Vēl ne. Bet būsi.
- Tu tā domā? - Jā.
Es jau neiemīlējos kurā katrā.
- Kā tev? Kāds bija vakars? - Lielisks, perfekts.
- Tieši tas, ko man vajadzēja. - Jā? Viņa uzstājās labi?
Nē. Briesmīgi. Šausmīgi.
Tiešām - tas bija sliktākais, ko esmu redzējusi visā mūžā.
VAI MANĀS DZIMŠANAS DIENĀS TU PAR MANI DOMĀ?
MANDELAS ATSTĀTAIS MANTOJUMS
APSKATIES REZULTĀTU!
92 % - TU ESI LABA SIEVA!!!
Tulkojusi Inguna Puķīte