Lase käia, rebi aga!
Issand, need on võrratud.
- Jee. - Nii lahedad.
Meile tuli mõte need kinkida, kui sa saatsid meili:
„Ostke mulle need botased!“
- Aitäh! - Palju õnne sünnipäevaks!
- Armastame sind. Palju õnne! - Aitäh! Proovin jalga.
Jah, mine aga!
SÜNNIPÄEVAÕNNE SOOVIB JASON
„Sünnipäevaõnne soovib Jason“.
ARMASTUST JA MUSISID EMALT
Tead ju minu reeglit: valid fraasi ja kordad seda kogu elu.
Eranditult. Nii säästad end tundide jagu vaevast, usu mind.
- Nii tark! - Jah, semu.
Olgu, ma siis lähen Barnetisse.
Su praktika on seal?
Jah, ma ootan seda pikisilmi.
- Jah? - Olen õpikutest tüdinud.
Tahan pärismaailmas päriselt inimesi aidata.
- Eks? - Mis juhtum on?
Kogumishäirega naine.
Kui olen temaga tunni tegelenud,
näeb ta kodu välja nagu Taani arhitekti oma.
Ära mine sinna arvamusega, et suudad kõik korda teha.
J, vahel liigud sa läbi maailma väga maskuliinsel moel.
- Aitäh! Väga kena sinust. - Jajah.
Kus Vic on? Ta peaks Printsessile esimese sõidutunni andma.
Helistan talle. Uurin, kus ta on.
- Halloo? - Remondimees Victor Ross.
ISA
Põhja-Londoni ja Lääne-Essexi kiidetuim remondiäri.
- Kellega ma räägin? - Mina olen Doreen.
- Olgu, Doreen. Kes sa selline oled? - Victori assistent.
Me lihtsalt üritame Viciga ühendust saada, Doreen.
- Kas teil meie äpp on? - Teie äpp? Ei ole.
Kõige kergem on meiega läbi äpi suhelda.
- Selge. Olgu. - Hea küll.
Panen teid ootele.
- Aitäh, Doreen! - Mis toimub?
- Kuidas meeldib? - Jah.
- Kena. - Ilusad, eks?
- Vanaisa ütles, et pargib autot. - Kuidas ta kätte said?
- Mind pandi ootele. - Äppi tuleb kasutada.
- Ilmselgelt. - Uskumatu.
Ta saabus.
Õigus jah. Mul ununes see täielikult.
Mu kolleeg Kerry esineb täna pärastlõunal.
Küllap on see kohutav, aga peaksin vast Kerryt toetama minema.
- Jaa, tore. Võime minna. - Jah.
Aga kas sul pole liiga kiire oma praktikaga?
Ei. Ma olen oma praktikaga
- selleks ajaks ühel pool. - Jah?
Tore.
- Tervist! - Siin ta ongi.
- Kes see Doreen siis on? - Mu assistent?
Su assistent? Kui kaua sul see on olnud?
No ma pole alguskuupäevas kindel.
Kas saaksid Doreeni käest küsida?
- Ei. - Olgu, lähme nüüd.
Vanaisa, kas saad pärast õppetundi mind ilusalongi juurde viia?
Läheme Katiga sünnipäeva-näohooldusesse.
- Jaa, saan ära viia. - Aitäh!
Aga Doreenilt tasub üle küsida.
Ma lasen ise ka jalga.
- Eks? - Kuule…
Kui olukord muutub ja sa ei saa tulla, siis pole viga.
Ei, ma tahan tulla. Ootan seda pikisilmi.
Sa räägid Kerryst palju. Tahan su sõbrannaga tutvuda.
Saab nimele näo. Olgu.
- Armastan sind! Soovi mulle edu. - Armastan sind! Tšau!
VALGE LÕVI - KERRY HOWELL NELJAPÄEV, 24. OKTOOBER
Nii, siin elab Harriet James. 73-aastane, kompulsiivse kogumishäirega.
- Selge. - Naabrid kaebavad
hügieeni ja tulekahjuohu pärast.
See on meie kuues visiit, seega algusaeg alles.
Pean ütlema, et ma olen seda pikisilmi oodanud.
See on niivõrd rahuldust pakkuv töö.
Jaa, vahel tahan seetõttu vaid laulda.
Vabandust. Lihtsalt enne kui sisse läheme…
Oleksin tänulik nõuannete eest, mis teeksid minust parema sotsiaaltöötaja.
- Kui sulle juua pakutakse… - Nii.
- …küsi musta kohvi. Mitte kunagi piima. - Ei.
Ja vaata, et vesi keeks.
- Vaatan seda. - Jah.
Ma ei pane seda kirja.
No nii. Käime kähku sees ära.
Sest mind ootab „Elude päästmine rindel“.
Muidugi on nii. Vau.
Sa oled vapustav. Lihtsalt tahtsin seda öelda.
See on tõsielusari Austraalia tuletõrjest, mida moblast vaatan.
- Kõlab hästi. - Jah.
Tere, Harriet! Siin taas Chrissy.
Jah. Minuga on täna üks mees kaasas.
Mis mees? Ma ei taha meest.
Keegi meist ei taha, aga üritame toime tulla.
Ta on innukas nagu kobras, seega vast niiskusega harjunud.
- Kas võtan jalatsid ära, Harriet? - Ei, parem hoia jalas.
- Hoian jalas? - Jah.
- Astume siis sisse.
- Jah. - Tänan!
- Ma tulen ka, Harriet. Jah, vabandust. - Tänan, ei.
TEST ÜTLEB, MILLINE ABIELUNAINE SA OLED.
KAS HOIAD KODU KORRAS?
VAHEL
KAS SUL ON TUNDEID KOLMANDA ISIKU VASTU?
Nikki!
- Kas oled kombes? - Jah.
Kuulsin, et advokaadid tühistavad Hondurase sihtpunktina.
Jah. Vabandan selle pärast.
- Pidasin seda paika heaks ideeks. - Sa ei teadnud ju.
Kas pantvangidest on kuulda?
Saatkonna avanedes selgub.
- Selge. - Hei, proovida tasus.
Sealsed botaanikaaiad on väga kenad.
- On tõesti. - Jah.
Kas sa ikka hiljem tuled?
Jah. Jaa, muidugi.
- Seal näeme siis. - Jah. Ei puuduks mingil juhul.
JAH
VAATA OMA TULEMUSI!
23% SA OLED HALB ABIELUNAINE!
Kas see mees lahkus?
Jah.
- Ta oli väga vihane, eks? - Jah.
Nii vihased inimesed ei tohiks tee peal olla.
Noh, ta oli kõnniteel.
Lõpus enam polnud.
- Ta ei tahtnud pihta saada - Ja ei saanudki.
See peaks kogu asja juures igaühe jaoks tähtsaim olema.
JOSHUA ALTBACK JUUKSED & ILU
Olgu, Kat pole ikka veel vastanud. Küllap saame salongis kokku.
Olgu, noh, ma lihtsalt ootan siin.
Sa lihtsalt istud siin?
- Jah. - Aga meil
läheb näohoolduse ja maniküüriga arvatavasti vähemalt paar tundi.
Ma olen siin.
Olgu.
- Kas paned raadio käima? - Ei.
- No kas sul on raamatut? - Ei.
Sa siis lihtsalt istud siin ja vahid enda ette?
Jah.
Kas sa oled kurb?
Täiesti rahul olen.
No kuidas ma salongi naudin, kui tean, et sa vahid siin niisama?
No ma panin kindalaekasse satsuma.
Umbes 40 minuti pärast söön seda.
No see pakub vaheldust.
Jah.
Olgu, kallis, vajan vaid sinu allkirja sellele tugiplaanile siin.
- Ei, ma ei kirjuta sellele alla. - Selge.
Kas allkirjastaksid siis selle vormi, mis kinnitab, et sa teist ei allkirjasta?
Ja allkirjasta ka see, mis meie praegust vestlust kinnitab.
Hästi.
Palun!
Tänan väga! Nii, see on sinu koopia. Palun!
- Tänan! - See on minu koopia.
Hea küll. Olgu.
Niisiis, toredat päeva jätku!
Vabandust, mis toimub?
Vabandust, miks me lahkume? Me pole veel midagi teinud.
Noh, ta ei allkirjastanud vormi.
Ei, aga mida me olukorra lahendamiseks teeme?
Kui ta keeldub veel kaks korda, pakume teraapilisi lahendusi,
millest ta keeldub ka.
Ja kui oleme seda teinud, dokumenteerime kõike
koos juhtumi raporti ja ohutushinnanguga.
Seejärel loome uue tugiplaani,
mille kiidab heaks juhendav sotsiaaltöötaja.
Selge. Olgu.
Kindel, et need pole meie vormide virnad? Maja võis enne meie visiite tühi olla.
Kuule, lähme tagasi ja proovime uuesti.
Hei, ma olen lugenud palju kogumishäire juhtumiuuringuid…
Tõesti? Miks sa ei öelnud? Ma siis lasen sul tegutseda
- ja lahkun? - Ei.
Häire tuum on alati trauma.
Kui me selle välja selgitame, siis saame teda aidata.
Pealegi harjusin ma lõhnaga ära
ja kui nüüd lahkume, pean järgmine kord taas kohanema.
- Ei. - Harriet.
Atlandi ookean polnud koht, kus saaksin õitseda.
Ookean on kultuurilises mõttes surnud ala.
Aga nüüd tahad sa kõrbe läbida?
Atacama, jah. Hobuse sadulas.
Kas sa ei õppinud midagi?
Au contraire.
Ma ei suutnud ookeani ületada. Mis on ookeani vastand?
Kas lõpetaksid asjade ületamise?
See ei sega mu tööd nahaga,
- kui sa seda kardad. - Olgu, lõpeta!
Scott, sa pead selle lõpetama. Ma ei suuda seda enam taluda.
Ma ei suuda rohkem projekte taluda. Mul on villand.
Mis mõttes?
See tee ei vii parki, muide.
Ma ei vii sind parki!
Mul on su jaoks uus projekt.
Ning ma arvan, et kui sa sellele täielikult pühendud,
parandab see sind ümbritsevate inimeste elu tohutul moel.
Mis see on?
Niisiis, Scott, mis sind teraapiasse tõi?
Mu naine.
Halloo? Seal ta ongi.
Ma ikka ei allkirjasta teie vorme.
Unustame vormid, eks? Lihtsalt…
lobiseme veidi, olgu?
Sina ja mina.
Kuule, ma mõistan.
Ma tean, kui raske see on, tõesti, aga…
Ta puudutas mind! See on kallaletung.
- Võtan vormi… - Aitab vormidest!
Sa tead, et see polnud kallaletung.
- Sul on vist valus. - Ongi!
Ma ei pea silma su kätt, vaid emotsionaalset valu.
- Kes see tola on? - Ta luges raamatut.
Kuule, me kardame, et võib olla probleeme,
mis puudutavad su tervist ja heaolu.
Ja kui võtta neid kollektiivselt, Harriet, koos teiste…
Jumal küll, ma olen 73. Millal te, inimesed,
- asjast räägite? - Su kodus on liiga palju kraami!
- Kes nii ütleb? - No su naaber.
Kui sealpoolne, siis kaeban vastu. Ta on hiiglaslik naine!
Ma ei saa ju sellisesse asja sekkuda.
Miks mitte? Jutt on ju tervisest ja heaolust.
Tead mida… Mul on ettepanek. Võiksime teha siia väikse
- vahekäigu. Eks? - Ära… Ei tasu…
Ma eelistaksin siit lahkuda teadmisega,
et hädaolukorra puhul pääseb sisse ja välja.
Panen selle siia.
Selge.
Asi lahendatud siis?
Vabandust. Ma lihtsalt… Ma tegelikult… Ma pean sellele vastama. Teen kähku.
Halloo?
Tere, siin mina.
Ma lihtsalt helistasin,
sest tahtsin sulle öelda midagi,
enne kui sa Kerryga kohtud.
Vabandust, ma ei saa rääkida,
aga kardan, et ma ei jõua tänasele esinemisele.
Olgu.
Kahju küll.
Miks nii? Kas kõik on korras?
Siin läheb oodatust veidi kauem. Kerge košmaar on.
Tõesti? Ei midagi positiivset?
MANDELA VABANES PÄRAST 27 AASTAT
Noh, Nelson Mandela vabanes.
Ja siis ma õppisin lendama Cessna 172 Skyhawkiga,
mis on ühe mootori ja jäiga tiivakinnitusega õhusõiduk.
Ja sel ajal ma avastasin, et vaid kuue nädalaga
saab paberitega sukeldumisinstruktoriks, nii et…
Miks sa oma arust seda kõike tegid?
Mul lihtsalt on alati palju hobisid olnud.
Ma lihtsalt olen selline.
Ja kes nimelt, Scott? Kes sa oled?
Nagu arvatavasti on näha, olen ma paljusid asju.
Ma olen poeet. Skulptor.
Ma olen NVQ standardi järgi skulptor, ise hindasin.
- Ma… - Ei-ei. Ära ütle, mida sa teinud oled,
vaid kes sa oled.
Sest tundub, et projektid on tähelepanu kõrvale juhtimiseks.
Ja mind huvitab, millelt on su arvates vaja tähelepanu kõrvale juhtida.
Äkki sinult endalt?
Minult endalt?
Et ei peaks endaga aega veetma, olema see, kes sa päriselt oled.
Ja kes ma siis olen?
Seda ütle sina.
Tegu oli vist möödarääkimisega.
- Kas ta unustas ära? - Ei.
Minu viga vist. Unustasin talle meeldetuletuse saata.
Inimesi on kolme sorti.
Mina arvan kohe, et ikka rohkem on.
Mõned inimesed on täis autoakud.
Nende peale saab loota.
Mõned inimesed on tühjad autoakud.
Ja pole viga, neid lihtsalt väldid.
Kõige ohtlikumad inimesed on pooltäis akud,
sest nad äratavad sinus lootust, sa usaldad neid
ja siis nad veavad sind tähtsaimal hetkel alt.
Jääd üksi Brecon Beaconsi mägedesse lõksu.
Kuidas teada, milline inimene keegi on?
Tuleb endalt küsida: „Kas ma läheksin sinuga Brecon Beaconsi mägedesse?“
Sul võiks oma taskusaade olla.
Ära hakka pihta… Mul on kiire!
Ma räägin tõsiselt.
JOSHUA ALTBACK JUUKSED & ILU
Mis su nahahooldus on?
Millega sa oma nägu pesed?
Mitte millegagi. Lasen lihtsalt šampoonil näole voolata.
Ära näonahka liialt koori!
Ma ei taha tasuta ravimite saamiseks isikutõendit näidata.
Mingist hetkest on see kõik liig.
Kui inimene on liialt kannatanud ning sa pead midagi tegema.
Jaa. Ma arvan, et see teraapia on mulle tõesti kasulik.
Jajah. Ning Scotti jaoks ka?
- Mida? - Tema jaoks…
- Õigus jah. Scotti jaoks ka. - Jah.
- Igatahes, aitäh sulle, et mind kutsusid. - Pole tänu väärt.
Tegelikult ma pean midagi sulle ütlema.
Hei! Nikki!
Tere!
Kerry, tema on mu õde Karen.
- Hei! - Tere!
Tänan tulemast!
Pole tänu väärt. Ma silmitsen seda väga…
Ootan seda pikka…
Ootan seda pikisilmi.
Tähendab, ma silmitsen ja ootan seda pikka…
Ootan seda pikisilmi!
Tõepoolest.
Mis pagana asi see veel oli?
Mu kolleeg meeldib mulle väga.
Hiilgav.
Ma lihtsalt tõesti arvasin, et see läheb üle, aga kuu on möödas.
- Kas midagi on juhtunud? - Mida? Ei!
Muidugi pole.
Kas sa oled pettunud?
- Noh, veidi küll. - Karen!
No see oleks lõbus olnud.
Viimasel ajal klatšib minuga vaid Stevie.
Sellest, millised lapsed lugeda ei oska.
Mul on jubedad süümepiinad.
Vaadata võib ikka.
Lihtsalt proovida ei tohi.
Aga tema jätaksin juba poes selga.
Olgu, sellest küll abi pole.
Ma vist meeldin talle ka, seega tundub ohtlikuvõitu.
Äkitselt olen oma abielust väga teadlik.
Olen üritanud teda mu jaoks vastikuks teha.
See on väga raske.
Jah. Ta on väga mittevastik.
Kas võiksime veel korra proovida? Palun?
Tuleb protsessi järgida ja täna oleme teinud kõik võimaliku.
Aga need vormid ei lahenda päriselt probleemi.
- Või mis? - Jaa, me kõik vihkame bürokraatiat.
Aga ma olen selleta kohtades töötanud ja usu mind, seda hakkad taga igatsema.
Pealegi peaksin viie minuti pärast siin WC-d kasutama,
mis oleks košmaar, nii et…
Tänan!
Chrissy, pea hoogu! Oota nüüd! Pea hoogu!
Kuule, need juhtumid on nagu vesiliiv. Selge?
Nendega tuleb teha ühtlaseid ja õrnu samme.
Liiga sügavale astudes vajud põhja.
- Tegeleme siis prügiga. - Mida?
Viime ära asjad, mida ta selgelt ei taha. Teeks õige seda?
- Hea küll. - Tule aga!
Olgu.
- Kuhu lähed? - Välitöö vormide järele.
Issand jumal.
Olgu, palun kõigilt suurt aplausi Kerry Howellile.
Tänan kõiki tulemast!
Ta on mu sõber.
Niisiis, esitame alustuseks… armastuslaulu.
Ja selle nimi on
„Tüdruk kontorist“.
See oled sina.
Kui maailm tundub külm
Leian oma tee ma
Kõige vaiksemates sosinates Mida lausud sa
Nagu koidik
Mis saabub öö lõpus
Sa oled mu südame Kõige täiuslikum valgus
Jou
Kohtasin teda tema laua juures
Ta nägi välja umbe hea!
Ma ütlesin: „Wagwan, tüdruk? Vaibisime tol korral hiirtega“
Piiks-piiks! Ta kamandab nagu boss
Ta juhib müügiosakonda haamrina Aga ma säilitan rahu
Pole survet ega draamat Ta oli vastava vaibiga
Teate küll, kuninganna kumaga
Tasemel küüned, kuraasi ka…
Ta on tegelikult pigem mu õe sõber.
Pea püsti Tähelepanu ei väldi
Bossi-tibi energia
Selline ta ongi Ta kamandab nagu boss…
Harriet.
Tervist. Hea uudis.
Me tühjendame su prügikastid ära.
- Kelle prügikastid? - Sinu omad.
Majast ei tohi midagi ära viia.
- Teil pole luba. - Need on sissesõiduteel, mitte majas.
- Vabandust. - Kuhu lähed?
- Kuhu… - Lihtsalt…
Harriet?
Mida ta…
Pagana päralt, mida ta jamab?
Harriet. Ole nüüd!
Kulla Harriet, see on tagasiminek.
Palun! Kuule, ma tean. Ma mõistan. Sulle meie visiidid ei meeldi,
aga kui sa meiega koos ei tööta, tulevad nad siia
ning viivad asju ja arvatavasti ka sind siit minema.
Aga kui näitame, et sa teed koostööd, siis saan neid tagasi hoida.
Kas siin on midagi, ükskõik mida, mida oleksid nõus loovutama?
Harriet, see ei või pelk pastakas olla. Ole nüüd. Midagi tähendusrikast.
Ma allkirjastasin selle pastakaga oma Colini viimase haiglast lahkumise.
Kaks nädalat enne ta surma.
Ta lihtsalt hääbus nii kiiresti.
See läks temast otse läbi.
Haigla polnud rahul, aga ma ei kavatsenud jätta teda sinna,
kui ta saanuks olla siin koos kõigi oma asjadega.
Selge. Need kõik on siis tema asjad.
Selge. Jajah.
Kui palju on tema surmast möödas?
- Kaheksa aastat. - Kaheksa aastat.
Ja selguse mõttes küsin, ega ta pole ikka…
Golders Greeni krematooriumis.
Olgu ta õnnistatud.
- Olime 40 aastat abielus. - 40 aastat? Vau.
Igas asjas on tema mälestus.
Jäta pastakas alles.
Aga kui on asju, mis pole tähtsad ja mille võin ära viia,
siis saan aidata sul tähtsaid asju alles hoida.
Ei. Võta see.
Ma olen asjadest liialt kinni hoidnud.
- See on tema, aga samas pole ka. - Ei.
See on pelk pastakas.
Mitte keegi ei näe eal sellest kaugemale. Mitte keegi ei näe eal mind.
Aga sina nägid.
Aitäh!
Ei, see… Aitäh sulle!
Ära võta seda südamesse. Eks? Võidud saavad väiksed olema.
Lihtsalt tuleb õppida neid nautima.
Ma tean. Jah. Küll õpin.
Tore! Arvasin, et kaotasin selle ära.
Luminofoorlambid Oled säravam
Kontoritooli troon Maru on
Keeruta aeglaselt Tõmba mind orbiidile
Maailm vaigistatud Pole vaja sundida
- Kas muutus vastikuks? - Jaa, nüüd on kombes.
Ning ma salvestasin selle juhuks, kui ununeb.
Mu ajus kinni…
Halloo? Scott?
Mida sa teed?
Miks sa kõiki oma projekte ära viskad?
Mu elu on simulaakrum.
Vabandust, mida see tähendab?
Asi, mis esindab midagi, millel puudub algne vorm.
Kõik see on Scott, mille ma konstrueerisin eimillestki, sest…
ma kartsin.
Kartsin, et selle all pole Scotti, kes mulle meeldiks.
Aga pöördusin enda poole.
ON ALLES PANKUR MEES, KEDA ARMASTATE VIHATA
Ja nüüd ma olen lihtsalt Scott.
See on ju sinu kehahoolitsustarvete brändi nimi?
LIHTSALT SCOTT KÄTESEEP
Veel simulaakrumeid.
Nüüd ma olen täielikult mina ise.
Ja minu esimesed sõnad mu endana on lihtsalt järgmised:
„Mu arm, loodetavasti ma meeldin sulle.“
VABA NAGU SCOTT
Ma näen, et sa murdsid ta.
Jah, see on hea. Nüüd on kergem.
ELUDE PÄÄSTMINE RINDEL
Halloo!
Tervist!
Kuidas su praktika oli?
Süsteem võis mind murda.
- Juba? - Jah.
Vaid poole päevaga. Sul pole veel kutseoskustki.
Ma ei pruugi selleks tööks sobida, Nik. Ütleme nii, et ma pole Penny.
Noh, ei.
Veel pole. Aga küll lõpuks oled.
- Arvad? - Jah.
Ma ei armu ju igaühte, tead.
- Kuidas sinu õhtu oli? - Vapustav, täiuslik.
- Täpselt seda ma vajasingi. - Jah? Sõbranna esines hästi?
Ei! Ta oli jube. Kohutav!
Halvim asi, mida ma eal näinud olen.
KAS SA MÕTLESID MU PEALE MINU SÜNNIPÄEVADEL?
MANDELA PÄRAND
VAATA OMA TULEMUSI!
92% SA OLED HEA ABIELUNAINE!
Tõlkinud Silver Pärnpuu