Ei!
Džeison!
Esi pamodies?
- Ko? - Nē, es…
Es dodos.
Tik gribēju tevi redzēt, pirms aizeju uz darbu.
Kāpēc? Tu mani redzi visu laiku.
Jā, ļaušu tev gulēt.
Jā. Es gulēšu.
Šodien darbā izskatīsim jaunākos pārdošanas datus.
Hondurasa ir augšā par 18 %.
Hondurasa bija mana ideja.
Tas ir labi?
Jā, es tev stāstīju.
Ir ļoti grūti panākt, lai cilvēki tur brauktu atpūsties.
Tik daudz slepkavību…
- Jei! Vareni. - Jei!
Man tiešām nepatīk šie agrie rīti jaunajā darbā.
Man pietrūkst rītu kopā ar tevi.
Domā - bērni piekristu celties stundu agrāk?
Nedomāju, ka viņi uz to pavilktos, nē.
Vienkārši tagad, kad tuvumā ir Keta, domāju - ir svarīgi,
lai Princesei un Taileram parādām, ka esam saliedēta ģimene.
Mēs to jau apspriedām.
Neuztrauksimies, kamēr nav, par ko uztraukties.
- Jā? - Labi.
Vai šovakar nopirksim picu?
- Mums četriem. Mums pica garšo. - Nik… Labi.
- Domāju - to es varētu, jā. - Labi.
- Ļaušu tev gulēt. - Atā!
KEMDENAS TIRGUS
Kāpēc tu vēl airē?
Es nevaru uzrasties Amerikā ar tievām rokām.
Vajag, lai tās izskatās kā pārairējušas pāri okeānam.
- Lūdzu. - Paldies.
Proteīna kokteilis un olu pulvera kultenis.
Apēdīšu pēc 15 minūtēm. Šodien esmu veicis tik pusotru kilometru.
Bet tu airē jau stundām.
Spēcīgs pretvējš aizpūta mani atpakaļ.
- Kāds vējš? - Ir spēcīgs vējš
tur, kur man būtu jābūt. Aiz Azoru salām.
ATLANTIJAS OKEĀNS
Bet, Skot, tu neesi tur.
Zinu.
Bet melodams jūtos labāk,
ja esmu pārairējis okeānu, cik reālistiski vien iespējams.
Kas tur?
Aizmirsu atcelt Nadju.
Tā. Paliec te, citādi viņa tevi ieraudzīs.
Airē klusi!
Sveiki!
Čau, Nadja!
Nevajag. Šodien nebūs jātīra.
Kāpēc? Es slikti tīru?
Es… Šonedēļ tīrīšu es.
Jūs jokojat kā Viktors Kokļuškins.
- Nezinu, kas viņš ir. - Viņš ir joku plēsējs.
Raksta satīru par valdību.
Lai miers viņa dvēselei!
Runa ir par Stīviju.
Viņa ir slima.
Mans bumbulītis?
Stīvij…
Viņa ir lipīga.
Man vienalga. Iešu pie viņas.
Stīvij, uztaisīšu tev ledus vannu.
Viņa guļ.
Putekļsūcējs viņu pamodinās.
Es savākšu gružus ar rokām.
Nē, Nadja. Nevajag.
Mēs tev piezvanīsim, kad viņai būs labāk.
Vienalga maksāsiet?
Jā, vienalga maksāsim.
Labi.
Kāpēc visi uz ēdiena raksta savu vārdu?
Tahini.
Es taču nečiepšu tavu tahini.
Ir pat izsaukuma zīmes.
Es vēl domāju par Hondurasu.
Labi pastrādāts.
Paldies.
Tas jau tāds nieks.
Nē, tas ir lieliski.
Tik daudz slepkavību.
Mēs teicām, ka pilsētas ir "rosīgas".
Acīmredzot šajā nozarē tas nozīmē - "daudz slepkavību".
Patiesībā maiju drupas ir vienreizīgas.
Tu esi bijis?
Es Meksikā atjaunoju vecu džipu un izbraucu cauri Centrālamerikai.
- Iespaidīgi. - Parādīšu.
Kas ir tas?
- Čantīko. - Čantīko.
Es Belizā pieņēmu viņu kā kucēnu, un viņš brauca man līdzi.
Tev negribētos paberzēt savu seju gar viņa?
Šaubu nav.
Tā. Šis ir… Dezs? Dezs? Jā?
Labi. Pēc vārda neizklausās, bet lai būtu.
Viņš ir kaitēkļu iznīcinātājs.
Acīmredzot mums ir peles.
Jā, nez kāpēc. Liekas - tam ir kāds sakars
ar tām 1000 smalkmaizītēm dienā, ko šajā birojā apēd šī sieviete.
Bez šķīvja.
Sievietēm smalkmaizītes garšo.
Tā, Dez! Pievērsies pelēm!
Ko jūs darīsiet?
SnapCore9X.
Pele ieiet iekšā, apēd indi…
uzsprāgst.
Tātad jūs nevarat tās kaut kur pārvietot?
Ziniet, uz citu vietu.
Rentablāk ir tās uzspridzināt.
Jā, nē. Tas ir saprotams.
- Čau! - Viss kārtībā?
Šovakar uz tusiņu nāksiet, Rosa kungs?
Vēlreiz: esmu Džeisons.
Neesmu Rosa kungs.
Un nē. Uz kādu tusiņu? Mani neviens nav ielūdzis.
- Par to bija grupas vacapā. - Tam es izslēdzu skaņu.
Džinkstēja ik pēc piecām minūtēm - galvu nes nost.
Labi. Nākamreiz mēs tev atstāsim kartīti kioska vitrīnā.
Un tev jau droši vien jāpaliek mājās
un pa logu jāvēro aizdomīgās mašīnas,
- kas atstātas apkārtnē. - Nuja.
Nāc, ja gribi nākt.
Tik neuzvedies kā večuks, neģērbies smalki un nenes kartupeļu salātus vai ko.
Tā. Vai šie joki būs visu gadu?
- Ja tā izdarīsi - jā. - Jā?
Tad tagad būs "Teorijas un modeļi"?
Nē, būs "Pieejas un metodes". "Teorijas un modeļi" bija otrdien.
Man likās, ka ir otrdiena.
Vai dienas nav rakstītas uz zāļu kārbas?
Kvalitāte sāk kristies - lai tu zinātu.
ATTĒLI
SNAPCORE PEĻU SLAZDS
NR. 1 - SNAPCORE9X
SnapCore9X.
Nāvīgākais peļu slazds tirgū.
Pievilina.
Noķer.
Iznīcina.
SnapCore9X.
Kā es varu būt tīrītāja, Skot?
Jā, visi mani apģērba gabali ir dizaineru darbs.
Šo krekliņu pat nedrīkst ķīmiski tīrīt.
Ja tas nosmērējas, jāmet prom.
Ko tu dari?
Uzklāju paštonējošu krēmu.
- Dieva dēļ! - Man vajadzēs airētāja iedegumu,
un esmu kļuvis mazliet gaišāks, slēpjoties pagrabā.
Paga!
Vai tas ir mans Célique mitrinošais paštonējošais sejas krēms?
Taviem kāju ikriem?
Tā bundžiņa maksā 200 mārciņu!
Atdod to man!
Pat nedomā paņemt jauno bundžiņu no vannas istabas,
jo es to tikko nopirku.
Vai šī ir jaunā bundžiņa no vannas istabas?
Nē.
Atpakaļ!
Čau!
Kā jums šodien gāja?
Princese?
Jā? Jā, viss labi.
- Jā? - Jā.
Ko tu sadarīji?
Zini ko? To visu var redzēt manos sociālajos medijos.
Būs ātrāk, ja apskatīsies.
Sapratu.
Labi. Nu, kurš ir priecīgs par picas vakaru?
Tailer, vai gribi izvēlēties picu?
Es iešu uz vakariņām pie Bārbaras.
Ak dievs! Varat viņam pateikt? Tas ir vienkārši smieklīgi.
- Bārbara. - Tas ir viņas vārds.
Tavējais ir Princese.
Tā, viss. Nu jau pietiks.
Viņai ir iesauka vai otrs vārds, ko lietot?
- Nē. - Jo es teiktu - Babsa.
- Džeis! Nē. - Vēl trakāk.
Nu labi. Tad mums visiem būs jāpielāgojas, ja?
Vienkārši smieklīgi.
Nav vis smieklīgi. Smieklīgi ir "Babsa".
- Smieklīgi ir "Princese". - Kā ar tevi?
Maza… Superīgā ar dārzeņiem. Jauka.
Nē, atvaino! Iešu pie mammas palīdzēt iekārtoties.
Viņa atrada vienreizīgu noliktavas komūnu.
Kas tas ir?
Tā ir vieta radošiem cilvēkiem
un neradošiem cilvēkiem, kuri šķir laulību,
kur sanākt kopā un dzīvot vienā kopienā.
- Ļoti jauki. - Jā.
- Vispār man būtu jāiet. - Nuja. Labi. Jā.
- Nu, lai veicas! - Atā!
- Atā!
Tu viņiem šo plānu neizstāstīji?
Atvaino, ko es varēju darīt? Viņi jau bija sarunājuši.
Džeis, tā tas sākas.
- Tā mēs viņu pazaudēsim. - Nezinu, Nika.
Vienubrīd tu satraucies, ka Keta aizbrauks.
Nu satraucies, ka viņa paliks.
Skaidrs. Labi.
Labi. Lūdzu. Izvēlies picu!
Nu kas?
Koledžā šovakar ir tusiņš.
Es tev par to stāstīju.
- Tiešām? - Kalendārā tas ierakstīts jau sen.
- Vai ir? - Jā.
Jā.
Man jādodas. Braukšu ar riteni.
- Nu labi. - Vēlu nebūšu, ja?
- Labi. - Mīlu. Atvaino!
- Labi. Līdz vēlākam! Atā! - Labi. Atā!
- Mīlu. Esi uzmanīgs! - Atā! Labi.
KOLEDŽAS TUSIŅŠ
Kaut kas neticams!
KEMDENA
Čau, Rosa kungs!
Sauc mani par Džeisonu!
Kas te ir?
Gaidīju, ka būs varena izklaide.
Ir varena. Tā ir puzles sacīkste.
Puzles sacīkste nav varena izklaide.
- Viss labi? - Lūdzu.
Nē. Es neesmu apsargs.
- Nē, es tikai… - Labi.
Kas tad ir varena izklaide?
Nezinu. Kā divtūkstošo sākumā.
Kārtīga dzeršana un dejošana,
un kautiņš, un kebabs pa ceļam uz mājām. Redziet…
Nē. Vēlreiz: nē, es neesmu apsargs.
Esmu students. Zinu. Tas ir…
Tas ir šī dēļ. Es atbraucu ar riteni.
- Tev pat nav ķiveres. - Ķivere!
Kas tavai paaudzei kait?
Valkājiet ķiveres, ejiet pie ārsta, lietojiet saules krēmu!
Rūpējieties par sevi, dieva dēļ!
Jā, lai būtu! Paga, puiši! Parādiet!
Jā, labi. Ejiet! Jauku vakaru!
Nu taču, jaunatne!
Izbaudīsim kārtīgu vakaru! Kurš grib šotiņus?
- Labi. - Lai iet!
Aiziet!
Man, lūdzu, kviešu zelmeņu šotiņu, ingvera šotiņu un kurkumas šotiņu.
Un pinti Stellas.
- Labi. - Paldies.
Jā! Atradu vēl vienu stūrīti.
Ak dievs!
Šķiet, Pīrsam ir izvēle.
Bet vispirms - šķiet, Karls ir piespiests pie sienas, bet Džena un Mela…
Nu taču!
Aiziesim kaut kur pa īstam, ko?
Gribēju šovakar būt mājās agri.
Beidz! Pateicības dienasgrāmata pagaidīs.
Un tiešām - kāda jēga no pateicības dienasgrāmatas,
ja tu nepiedzīvosi to dzīvi, par ko raksti, ka esi pateicīga?
Vispār man nav pateicības dienasgrāmatas. Man ir miega dienasgrāmata.
Jūtu, ka no tās ir labums.
Klau, negribu vispārināt,
bet ikviens no jūsu paaudzes ir narciss.
Kāpēc? Tāpēc, ka par sevi rūpējamies?
Tieši tā. Tas ir nepiedienīgi.
Un ar jums nav jautri. Kā lai būtu,
ja pret savu ķermeni izturaties kā pret templi?
Es jums pateikšu: tas nav templis, bet nomas auto.
Jūs to dabūjāt nesen. Tad paskatīsimies, cik tālu tiekat.
Tiešām - jūs nomirsiet vieni 103 gadu vecumā
ar savām perfektajām zarnu baktērijām.
Jānovērš zilā gaisma.
Vecīt!
Vai zināt, ka pats foršākais no jums 90. gados būtu bijis nūģis?
Es tiešām daudz domāju par savām zarnu baktērijām.
Labi. Ejam kaut kur!
To es saprotu.
- Jāpārtrauc kofeīns. - Nuja.
Mēs taču nedzersim espreso martīni?
Nē, nedzersim.
Atdodiet telefonus! Tie atrauj no dzīves.
Brīdinu: dūks ik pēc pusstundas, lai atgādinātu, ka jādzer.
Nevajag, lai dzert tev atgādinātu šis. Tagad te esmu es.
Ķeramies klāt!
Viegli.
- Labi. Tad tiksimies! - Jā, uz redzīti!
Čau!
Ko tu te dari?
Man šis tas līdz rītam jāpabeidz.
- Un tu? - Jā, nē, tas pats.
- Jā. - Ķeršos klāt.
Jā. Es arī.
Labi. Paldies.
Tātad varenas izklaides pirmais likums: labi izvēlēties pirmo vietu.
Neko smalku.
Neko ar ieejas maksu vai samta virvēm.
Nē. Varena izklaide nav augstā kultūra.
Tā domāta cilvēkiem. Cilvēku jūrai. Visiem vienādi.
Nekad nedzenieties pakaļ stilīgajiem!
- Uzdevums pilnā mērā izpildīts. - Aiziet!
Kāpēc tu dzer tā, it kā ēstu austeri?
Tāpēc, ka pretīgs.
Bet vispirms ir jāsasniedz laba dzēruma pakāpe.
Ticiet man! Vēlāk pateiksieties.
Šis būs izcili.
Jā.
Tieši tā. Raujiet iekšā! Kad man bija 20, šīs bija manas brokastis.
Šis būs vienreizīgi.
Vai… Tas ir tavējais?
Nē, nekas. Nevajag, Nikij. Es varu…
- Nekas. - Nē.
BALTAIS LAUVA KERĪ HAUELS
Tu spēlē grupā.
Jā.
Nu, nē. Esmu tikai es.
Man nav citur, kur izdrukāt.
Tad tu te esi tāpēc, ja?
Jā, zinu. Man nevajadzētu tam izmantot biroju.
Vai spēj glabāt noslēpumu?
Tā. Labākais 90. gados - nebija telefonu ar kameru.
Tāpēc nav jāizskatās forši. Varat pilnīgi atslābt.
Paklausieties: deju grīdas likumi, ja?
Vai nu dejo, vai ej prom!
Ar visu ķermeni. Ar visu sirdi. Nekāda nosodījuma.
Un, kad būs īstais brīdis, rokas gaisā, ja?
Tūlīt būs.
Sagatavojieties!
Tūlīt būs. Kuru katru brīdi.
Tūlīt būs.
Aiziet!
Vai citi neredzēs, ka tos paņēmi?
Nē. Es tos paslēpšu savā skapītī.
Rīt atnākšu agri
- un nolikšu atpakaļ. - Skaidrs.
Cik esmu lasījusi, no pelēm nevar atbrīvoties,
ja neatrisina pamatproblēmu.
Un vai viena no pamatproblēmām ir tā,
ka visus slazdus kāds savāc?
Iespējams. Jā. Tas nav taisnīgi.
Suņus cilvēki ved uz šo biroju katru dienu.
Viņi sevi laiza, visu aposta.
Pele man nekad nav uzrāpusies pa kāju
un iebāzusi purniņu man kājstarpē.
Tas ir dzīvnieku rasisms.
Tāpēc…
Ko tu dari?
Neesmu rasists.
- Tur ir vēl viens. - Labi.
Nu, cik sen tu gribi kļūt par sociālo darbinieci?
Tas ir garš stāsts.
Jā, arī man krājumā ir daži gari stāsti.
Agrāk dzīvoju audžuģimenē.
Man nevajag, lai līdzjūtīgi pieliec galvu.
Nē. Protams. Tev taisnība.
Un man nebija daudz draugu.
Tad es aizrāvos ar zirgiem.
Nu, tu domā…
narkotikas? Zāli?
- Nē, es domāju zirgus. - Īstus zirgus. Skaidrs. Jā.
Un bija viena sociālā darbiniece. Viņa paņēma mani savā aprūpē.
Atrada programmu, kas ļāva katru nedēļu jāt.
Viņa veda mani tur katru sestdienu. Pie visām cacām.
Es - savā sporta tērpā.
- Es zirgiem patiku vislabāk. - Nešaubos.
Tad vienu dienu kāda zirgu sieviete iedeva man aploksni,
ko atdot sociālajai darbiniecei.
- Jā. - Es to atvēru.
Tas bija rēķins. Viņai.
Nekādas programmas nebija.
- Viņa maksāja. - Skaidrs.
Katru nedēļu divus gadus.
Oho! Ko tu viņai pateici?
Nepateicu neko.
Viņa arī ne.
Mēs tāpat turpinājām.
Vārdu sakot, es kādam gribētu būt tāds cilvēks.
Tā sociālā darbiniece…
Vai viņu gadījumā nesauc Penija, ko?
Nē, Kellija.
- Kas ir Penija? - Nē, vienkārši…
Arī mums bija tāda Kellija.
Tā. Par to pietiks. Nāc!
Iedzersim espreso martīni!
- Skat! Rekur ir. - Izskatās izsalkusi.
Pamēģini Dženetas Halloumi sieru ar Dena saldo čili mērci!
Labi.
Nu…
Kas notiek?
Tev viss kārtībā?
Kā tu to domā?
Mēs nakts vidū sēžam birojā un vērojam peles,
un tava soma ir pilna ar slazdiem.
Man tikai ļoti patīk peles.
Kādam par viņām jāparūpējas, ne?
Viņām nav ne jausmas, kāda ir pasaule. Viņas…
tikai nevainīgi skraida apkārt - dzīvo savu dzīvi.
Viņas neredz, ka draud briesmas, pareizi?
Viņām liekas, ka ir lielas, tikai tāpēc, ka ir nokrāsojušas matus.
Man ir sajūta, ka stāsts nav tikai par pelēm.
Mūsu bērnu bioloģiskā mamma ir atgriezusies,
un nevienu tas neuztrauc - tikai mani.
Izklausās, ka tev varētu būt vientuļi.
Es par viņu domāju sliktas domas.
Gan jau nav tik traki.
Vakarnakt sapnī notriecu viņu ar mašīnu.
- Nuja… - Nē.
Nesmejies!
Labs cilvēks nekad tā nedomātu - pat miegā.
Kerī, es zinu, kāds tas cilvēks ir.
Viņa panāk, ka viņā iemīlas,
netiek ar to galā, krīt panikā
un tad aizbrauc.
Un šķiet - tikai es jūtu, ka viņa nozīmē nepatikšanas.
Vai viņa negribētu aizbraukt brīvdienās?
Varbūt uz Hondurasu?
Es zinu dažas rosīgas pilsētas, ko viņa varētu apmeklēt.
"Dažas rosīgas pilsētas".
Domāju - droši vien būtu labāk,
ja es būtu mazliet citāds cilvēks.
Tu par sevi neesi diez ko augstās domās, ja?
Nu, es taču zinātu.
Es esmu es.
Pasaki man par sevi ko pozitīvu!
Kerī!
Pasaki par sevi ko pozitīvu! Nu!
Es ļoti labi nomēru pareizo makaronu daudzumu, kad gatavoju.
Labi. Nu, tas ir sākums.
Jep.
Tāpēc ka tiem no mums, kas tevi nepazīst, tu šķieti…
pavisam forša.
Tā. Man vajag desertu.
Šķiet, Petai ir tiramisu.
- Ai, nē! - Kas ir?
Vienu nepamanījām.
Nē…
- Vai tā… - Nezinu.
- Vai gribi, lai es… - Jā.
Tā ir…
uzsprāgusi.
Zināt ko? Vispār tas bija diezgan forši.
Ir tikai 23.15, tāpēc aizejam vēl kaut kur!
Esmu diezgan nogurusi.
Vismaz ieēdīsim kebabu! Nu! Jā?
Kebabs jāieēd. Tas pieliek vakaram punktu.
Tad kaut ko par sevi uzzini, atklājas patiesības.
Kebabnīca ir veco laiku psihoterapija.
Man ir vecāki, kas maksā par īsto psihoterapiju.
Ak tā?
Telefonus, ja?
Nu labi.
- Labi. Nu… - Paldies, Rosa kungs.
- Jā, lai drošs mājupceļš! - Labi.
- Arlabvakaru! - Atā!
- Kas par lietu? Kas notiek? - Ko? Nekas. Nekas nenotiek.
Zini, telefons nav vienīgais, ar ko cilvēki atraujas no dzīves.
Kāpēc tev tik ļoti vajadzēja varenu izklaidi?
Mēs esam te, lai pieminētu…
Peli.
Draugu, kolēģi…
Tēvu.
Pele vienmēr smaidīja un jokojās.
Viņš bija tāds, kas…
Atvaino! Ir vēl skumjāk, ja tā bija lieliska pele.
Sapratu.
Vispār viņš bija diezgan liels kretīns.
- Ja? Tiešām? - Jā.
Aizgājis uz ballīti,
viņš vienmēr sarunā pieminēja, ka tieši viņš atnesis dārgāko vīnu.
Un viņš vienmēr tā:
"Kāpēc nedzerat to, kuru atnesu es? Tas ir ļoti jauks."
Nu tiešām… nevajag.
Mēs visi esam draugi. Neviens tev neprasīja nest dārgu pudeli,
- tāpēc… - Tieši tā.
Un, kad viņu uzaicināja uz pasākumiem, viņš vienmēr ņēma līdzi bērnu.
Un neko jau nevar teikt, saprotams,
bet, zini: "Nu taču, vecīt! Nu ir pilnīgi cita atmosfēra."
Nu tad laimīgu taciņu!
- Viss kārtībā? - Jā.
Vienkārši cilvēks…
dara, ko spēj, bet uz mirkli zaudē koncentrēšanos
un notiek kaut kas neatgriezenisks.
- Atvaino! - Nē.
- Es… Man ir… - Jep.
- Jā. - Protams. Ei, Nikij!
Ja gribi atnākt…
Kā tad. Jā.
- Jā? - Jā. Paldies.
Forši.
Nu…
- Viņa uzradās pie jūsu dzīvokļa? - Jā.
Un paklau: es saprotu, ka ir grūti,
bet Nikijai ir iestājusies pilnīga panika.
Tām attiecībām ir jāļauj uzelpot.
Nevar tām nemitīgi blenzt virsū,
gaidot, kad tās uzies gaisā kā ķīniešu petaržu rūpnīca.
Un vēl mans svainis airē pāri Atlantijas okeānam.
Atradusies mamma, satraukta sieva un svainis Atlantijas okeānā.
Baigā ķeza.
Skaidrs, ka Princese gribēs pavadīt laiku ar mammu.
Bioloģisko mammu. Tā ir viņas mamma. Dieva dēļ!
Vārdu sakot, ir…
Man tas uzdzen baigo stresu,
un es nezinu, ko man vajadzētu darīt.
Varbūt neuzvedies kā čīkstīgs skuķis instagramā,
kam liekas - viss ir par viņu?
Tu taču redzi, cik Nikijai tas ir grūti, ja?
- Jā. - Vai tu viņu atbalsti?
- Atbalstu visu laiku. - Tiešām?
Jo kaut kā šķiet, ka nakts vidū esi kebabnīcā.
Ja būtu uzradies vēl viens tētis, diez vai manā priekšā būtu
tāds ideālists un aicinātājs visus mīlēt kā tagad.
Jūs būtu kā brieži, kas badās ar ragiem.
Zini, es tiešām kļuvu greizsirdīgs,
kad Princese istabā piekāra Harija Stailsa plakātu.
Kritu panikā un nopirku samta žaketi.
Nē, tu un tas tips lauztos ar rokām viņas 18. dzimšanas dienas ballītē
tieši uz dāvanu galda.
Es tavā vietā uzlabotu savu pozīciju
tai dienai, kad Princese kļūs apsēsta ar savu jauno notetovēto tēti baristu,
kurš viņai un viņas draugiem uzsauks lati.
Redzi? Šī, kas tagad notiek…
Šī ir tā kebabnīcas burvestība.
Te pat tu esi vieda.
Varbūt jānāk šurp ik nedēļu.
- Nē. - Par to parunāt.
- Diez vai esi sapratis. - Tu būsi lieliska Kellija…
kādudien. Tā būs.
- Draugs! - Jā?
Vai tu gadījumā necep picas?
Ei! Mosties!
Cik pulkstenis?
6.30.
Nokavēsi picas rītu.
Vienkārši smieklīgi.
MEITENE NO BIROJA
Tulkojusi Inguna Puķīte