Добре.
Виходимо. Як ти?
Трохи нервуюся.
Ненавиджу перші дні.
Просто згадай, як ти знудилася на колишній роботі.
Я скучаю за відчуттям нудьги.
Як знати, що на тій роботі я нудилася не краще?
Ти й на цій роботі скоро знудишся. Повір.
Дякую, надіюся.
- Добрий ранок. - Добрий, тату.
Я погуляю після школи з Барбарою?
Погуляй.
Тільки будь удома до 19:00, Кет прийде на вечерю.
Добре.
Тепер у нашому житті є Кет і Барбара,
тому не смій закохуватися в молоденьку однокурсницю.
Не кажи дурниць.
На мене ніхто не клюне.
У тебе кучері діснеївського принца.
І ти будеш їм за батька
після того як вони вперше випурхнуть з сімейного гнізда.
Тож стережися.
- Цьом-цьом. - Добре.
Неподобство.
Ваші завіси не витримають.
Бо беруть на себе удар від грюкань,
відколи ви поставили на шафи дотягувачі.
- Принцесо. - Що?
Як тобі мій прикид? Сьогодні мій перший день.
Переживаю, що буду в універі найстарший.
Ти схожий на копа під прикриттям, який хоче злитися з натовпом.
Мама сказала, що принесе на вечерю свою страву,
і вона всім смакуватиме, бо вона дуже старається.
- Добре. - Добре. Па-па, золотко.
Па-па.
Надіюся, все пройде добре. Дуже-дуже надіюся.
Коли ти перестанеш перейматися наперед?
Розслабся трохи.
Я жінка.
А отже, спец з розслаблення у стані підвищеної готовності.
- Підійди-но. - Що?
Я хочу тобі сказати, що ти чудово впораєшся.
- Ти теж. - І давай без нервів.
- Усе буде добре. - Добре.
- Па-па, мала. Тату. - Па-па.
Па-па.
І не дивися сторінку Кет в інтернеті.
Замовлення?
Не думала, що побачу вас з робочим телефоном.
Я маю багато нових клієнтів. Справжній кошмар.
Треба ще третій телефон.
Ні.
КЕТ РІД
НЕ ЗАБУЛА, @КЕТ РІД?
ЩТР ЗАВТРА?
«ЩТР завтра?»
ЩТР – НАРКОМАНСЬКИЙ СЛЕНГ?
«ЩТР» – ЦЕ СКОРОЧЕННЯ ВІД «ЩО ТИ РОБИШ?»
ЗАБРОНЮВАЛА КВИТКИ!
КОРТИТЬ ПОБАЧИТИ ПОВНЮ НА ПЛЯЖІ ПАТОНҐ!
ІЩЕ ТИЖДЕНЬ – І ПОБАЧИМОСЯ.
«Кортить побачити повню на пляжі Патонґ.
Іще тиждень – і побачимося».
Вона їде?
Не очікував, що все так скоро розвалиться.
Я теж.
CТВОРИТИ СІМ'Ю
Бонні, я така щаслива працювати в туріндустрії.
Ага. Вона тебе доконає.
Люди завжди хочуть побувати в нових місцях,
а світ не більшає.
Нових місць нема.
Буквально ніде.
Італія відпадає. Іспанія відпадає.
Греція – теж.
Лише півострів в Албанії, про який ніхто не знає.
А після нього…
Хоч молися, щоб якась країна розпалася на дві
через громадянську війну, й був новий напрямок.
Так було з Хорватією.
Так.
Ти познайомилася з командою?
Так.
А вони хороші люди?
Бо вони наче не дуже до мене приязні.
Так і буде.
Бо багато хто з них подавався на твоє місце комерційного директора.
- Ясно. - Тому й…
Буде жорстко.
Але в холодильнику є корпоративні напої.
Тому пригощайся. От зара…
Конкуренти узнали про Албанію.
Це… Чудово.
Може, вулкан у Північній Мексиці не такий активний, як кажуть.
Так.
Гарна сукня.
Дякую.
Сьогодні мій перший день, хотіла справити добре враження.
Ви молодець.
Ми всі дуже доброзичливі.
Коли це не стосується продажів.
А ви знаєте щось про пляж Патонґ у Таїланді?
Ні.
І нехай.
УНІВЕРСИТЕТ
Вітаю.
Вибачте, я сів не на те місце?
Сяду тут.
Я не… Я Джейсон.
Ні, не записуйте. Я не викладач. Я студент.
У вас тут заняття?
У мене – ні. Ні.
- Я не викладач. - Ясно.
Я пересяду.
Вітаю вас на теорії та практиці соцроботи.
Почнімо наш клас.
Відкриймо книжки.
Я не викладач. Студент.
- Джейсон. - Ясно.
Зроби собі бейджик,
бо тебе видає обличчя.
Надю, не бачила мій iPad і навушники?
Не бачила.
Їх ніде нема.
Тут же не завівся привид? Будинок збудували лише у 2021 році.
Я у вас не краду.
Ніхто цього й не казав.
Боже, ти так драматизуєш.
Можеш говорити з нею англійською? Якщо можна.
Поки вона його вчить.
Той, хто говорить російською, бачить трьома очима.
Це добре. Буде в пригоді, коли шукатимеш мій iPad.
Дякую, що приєдналися.
Отже,
я просто хотіла сказати,
що дехто з вас подавався на моє місце.
Надіюся, що нам не буде ніяково.
І що я доведу свою цінність і завоюю вашу довіру.
Тож… У мене…
Рука застрягла в лаві.
Не могли б ви…
Ой боже.
Не могли б ви…
Дякую.
Добряче так…
застрягла. Дякую.
Допомогло.
Чудово.
Не дуже вдалий початок.
Так.
Я дуже вдячна за ваш теплий прийом.
Розумію, це тупо,
та в мене знов застрягла рука.
- О господи. - Не могли б ви… Дякую.
Стало цікаво, як я зробила це вперше.
Надто глибоко копнула.
Так. Дякую.
Чудово.
Триматиму руки на виду.
Власне, це й усе, що я хотіла сказати.
Якщо бажаєте повернутися до роботи, можете йти.
Дякую, командо.
Що це?
КЕРРІ
О ні.
На сьогодні все.
Через тиждень розглянемо управління справами й захист інтересів.
А ті, хто збирається показати мені свій діагноз РДУГ, –
ні, ви не отримаєте від факультету безплатні ноутбуки.
Я за це десять фунтів віддала.
Якщо пригощу кавою,
даси конспект про екологічні фактори?
Лекція була швидша, ніж я очікував.
Кавою? Тобі що, 33 роки?
Так. Десь так.
А за це дають додатковий час на іспитах?
Ні. Не знаю. Можливо. Я узнаю.
Думала, я колишній коп?
ПРИВІТ, КЕРРІ. Я НІККІ, НОВЕНЬКА.
Я ВИПИЛА ВАШЕ СМУЗІ.
ДУМАЛА, ТО НІЧИЙНЕ
КЕРРІ ГАВЕЛЛ НАБИРАЄ ТЕКСТ
ПРИВІТ, НІККІ! НЕ БІДА!
ВОНО ГИДОТНЕ Я П'Ю ЙОГО ДЛЯ ШКІРИ! ХА-ХА!
ТОДІ З МЕНЕ ВИПИВКА.
А де ділися всі макаруни?
МИГДАЛЕВЕ МАСЛО 419 г
КАВА
Усе, я вже йду.
Надю,
а мій iPad не знайшовся?
Ні. Може, ви помилилися?
І його й не існувало.
Від тебе приємно пахне.
Дякую.
У мене новий парфум.
Від старого на мене кидалися собаки.
ЯК ПРОХОДИТЬ ДЕНЬ?
РУКА ПОБОЛЮЄ, А ТАК УСЕ ОК.
ЦЕ ТІШИТЬ!
ЦЕ ВЖЕ АБСУРДНО. Я ЗАРАЗ ПІДІЙДУ…
Ти на годинник дивився?
БОЖЕ МІЙ, ХТО ЦЕЙ КРАСЕНЬ У КАРТАТІЙ СОРОЧЦІ?
- Вітаю. - Вітаю.
Я Керрі.
Коли підемо на випивку?
Та власне…
Алло.
- Гей, кохана. - Гей!
Як минув твій день?
Доволі непогано. Я ні в кого не закохався.
- А твій? - Ні.
У кого мені закохуватися? Що?
- Я питав про твій перший день. - А, так. Добре.
- Так? - Я викликала в команди жалість.
А жалість – перший крок до симпатії…
З деким уже потоваришувала.
- Он як? - З Керрі.
Круто, і яка вона?
Керрі…
приємна.
Так.
- Вона у твоїй команді? - Керрі?
Ні, Керрі не в моїй команді.
Ти купив десерт?
- Купив. - Так?
Пухкий домашній лимонний пиріг.
Люблю лимонний.
Ось. Краса.
- Він не домашній. - Ну…
Тепер домашній.
О котрій вона прийде?
Ми ж не в Іспанії,
щоб усім сімейством ласувати опівночі восьминогом.
Я відчиню.
Я повинна тобі щось розказати про Кет.
Розумію, останнім часом усе заплутано,
але скоро все знов буде як раніше.
- Даю слово. Добре? - Добре.
Вітаю, я Вік.
Прийшов полагодити завісу на кухонних дверях.
Вік?
Так, Вік.
Вік же не…
Вік зайнятий.
Ви знаєте Віка?
- Я на нього працюю. - А Вік теж прийде?
Коли Вік зайнятий, замовлення бере найближчий майстер на годину від Віка.
Вас теж звуть Вік?
Ні, це наш бренд. А я Браян.
Вибачайте, Браяне.
А нам треба за це платити, Браяне?
Це до нашої адміністраторки Керол.
А є адміністраторка Керол?
З понеділка по четвер. У п'ятницю працює Елеонор.
Ой, лихо.
А ось і винуватці.
ПАРФУМИ 248 Г
Мамо, я готова до казочки!
Добре! Іду!
Ну добре, обирай.
Яка буде сьогодні?
Оця?
«Вітер у вербах».
Добре.
Починай.
«Іменник, дієслово, сполучник, прислівник, дієслово, іменник».
А де фотографія вас з татом?
Рамка була зі срібла…
Доведеться дзвонити в агентство.
Ти згодна зі мною?
Я не маю вибору.
Що це було?
Надя ще не пішла?
А ось і вона.
- Привіт! - Привіт!
Гарна квартира.
- Прекрасний дім. - Дякую.
Я з індонезійським.
- Ви ж не проти гострого? - Я люблю гостре.
Для неї навіть томатний кетчуп гострий.
Ні.
Пахне апетитно.
А на десерт буде смачнючий лимонний пиріг.
Домашній чи з магазину?
Ні, домашній.
- Прошу. - Я покажу тобі дім.
- Давай. - І наші кімнати.
Ходімо нагору?
Добре.
Ти ба.
- Чарівна кімната. - Так.
Удвоє більша за попередню?
Оце твоє.
Була у твоїй машині.
Боже мій.
Це мамин подарунок.
- Справді? - Так.
«Метелики змінюються». Думаю, посил такий.
А ти взяла перелік?
Моїх питань.
Так.
Може, пройдемося по ньому?
Якщо ти… Ти ж не проти?
Давай.
ЧОМУ НАЗВАЛА МЕНЕ ПРИНЦЕСОЮ? ЖАЛІЄШ, ЩО КИНУЛА НАС?
МОЖНА ЗВАТИ НІККІ «МАМОЮ»?
Боже, їх так багато. Я не…
Оберу перше-ліпше.
- Це ти намалювала? - Чому…
Так.
Такі гарні.
«Що сталося…»
Коли ти навчилася так малювати?
У прийомній сім'ї мені давали олівці,
коли я журилася.
Тут стільки всього, Принцесо.
Тобі стільки всього накупили.
Я дуже рада, що ти тут обжилася.
Справді?
Так, добре, що я повернулася.
Я переживала, як на вас вплине моя відсутність,
але бачачи все це…
Я почала думати, що хоч раз у житті вчинила правильно.
Так, безсумнівно.
Вечерю подано!
Спускайтесь! Їжа холоне!
ПРИНЦЕСА!
Та ні…
Не дуже гостро?
- Ні. Якраз. - Смачно.
У нас з вами схожі смаки.
У міру гостро, скажіть?
Так.
Шикарний інгредієнт.
Стимулює больові рецептори.
Ніколи б не подумала, що це можливо.
Мені смакує.
Мені гостроти мало не буває. Перепробував усі гострі карі.
Віндалу, Мадрас, Кожі Мілаґу, Пхаал.
Найгостріше карі.
Ти ж розумієш, що ти просто їси карі,
а не винайшов його.
Вам смакує це, а ресторанне ще смачніше.
Он як?
Так, там біля входу гриль на відкритому вогні.
- Сходимо якось? - Так.
Там важко дістати столик, але можна спробувати.
Ми з мамою підемо на аюрведичний догляд для обличчя
на мій день народження.
Він сприяє лімфодренажу.
Але до твого дня народження ще три тижні.
- Ти вже забронювала? - Так.
Ні, ми проявимо гнучкість.
Це теж сприяє лімфодренажу.
Я на секундочку. Піду принесу
ще один соус чилі.
- А ходімо разом. - Куди?
Подруга Саша організовує новий фестиваль у парку Шордіч.
«Свято повні на пляжі Патонґ».
Боже, така круть.
Вона живе в Таїланді, а тут проведе
бомбезний фестиваль повного місяця.
У чому я сумніваюся. Велика Британія вбиває позитив.
Барбара постійно так каже.
Невже?
Я по ще одну пляшку вина.
Кет.
Є розмова.
Я знаю про пляж Патонґ.
Ясно.
Скажи Принцесі, що ти їдеш.
Уже сказала. Вона зраділа. І вже не дочекається.
Вона поїде з тобою?
Я ще не купила квиток, але так.
Ні. Вибачай. Нізащо.
Їй ще й 17 нема.
Не сподобається – повернеться додому.
Даруй, як тебе розуміти?
Вона не літатиме туди-сюди.
Господи, ти геть не думаєш про її психічне здоров'я.
І про вуглецевий слід, якщо вже чесно.
Думаю, все буде веганське.
Я що, божеволію?
Джейсон не проти.
Джейсон сказав, що він не проти?
Як це розуміти?
Чого ти тут? Чого повернувся?
Я не зміг.
І давно ти тут?
- Дев'ять днів. - Дев'ять днів?
Я харчувався вашими недоїдками.
І макарунами.
Ми ж тобі дзвонили. Ти… Що сталося?
Я б не доплив.
Припаси скінчилися б посеред Атлантики.
Я не вірю, що це насправді.
Я не можу всім сказати, що здрейфив. Знов.
Усі ж були в захваті.
Були.
Але ми вже не в Лондоні.
Тут у людей нижчі очікування.
Карен, я…
Я зробив дещо жахливе.
Не зробив.
Ти спробував…
- Я вбив дельфіна. - Що?
Не хотів, так вийшло.
Зачепив на замаху веслом.
Боже мій.
Стільки старань задля порятунку мільйонів тварин,
- а сам убив аж двох. - Двох?
По дорозі додому я зачепив фазана.
Ясно.
Тоді наступні два Різдва коронною стравою буде горіховий рулет,
і так ми компенсуємо шкоду.
Спонсори профінансували покупку…
човна і…
всі витрати,
які нам доведеться повернути.
І скільки саме?
Як ти міг її пустити, не поговоривши зі мною?
Нік, хай трохи розвіється.
На які гроші ми купимо квиток?
Це не проблема. Моя подруга таємно проводить людей.
Що? Незаконне провезення? Ого!
- Іще гірше, Джейсоне. - Ти можеш не йти.
Ти ж казала, що не любиш тих, хто ходить на такі тусовки.
Я такого не казала!
Казала. Назвала їх «довбнями, що сидять
на траві й вуличній їжі».
Ні, це неправда. Я їх щиро поважаю!
- А можна я теж піду? - Ні!
- Принцеса йде. - Ні, Принцеса не йде.
- Але чому? - Я не знаю того місця.
- Там хоч безпечно? - У Шордічі?
Не те щоб дуже, але безпечніше, ніж було.
У Шордічі?
Тоді можна.
Чому ти не сказав, що так багато?
Я не думав, що це важливо,
бо якби я таки доплив, усе покрило б спонсорство.
А тепер платити повинні ми?
Необов'язково. Ні.
Є інший вихід.
Щоб нам не платити за човен, а тюлені отримали свої гроші.
Навряд чи в інших подружжів
бувають подібні розмови.
- Кажи. - Добре.
Отже…
Я поживу в підвалі ще шість тижнів.
Шість тижнів!
Потім полечу в Америку, ляжу на пляжі
і скажу, що човен потонув, а решту шляху я проплив.
Вибачай, а оті бляшанки з фарбою відкриті?
- Бо… - Це єдиний вихід, Карен.
А ти вдаватимеш, що я й досі в Атлантиці.
Гратимеш свою роль.
Інакше люди почнуть підозрювати.
Зробиш це? Зможеш жити у брехні?
Назва фестивалю трохи збиває з пантелику.
Вибачте, що так довго.
Я бігав у фургон.
А потім у ньому заснув.
- Нехай. - Але я все полагодив.
- Чудово. - Надішлю вам завтра рахунок.
- Візьмете з нас гроші? - Це до нашої Керол.
До вашої Керол?
Працює з понеділка по четвер. А в п'ятницю – Елеонор.
Ясно.
Я заберу інструменти.
- Бувайте, Браяне. Дякую. - Добре.
Я ладна була подумати, що Кет зникне за першої ж нагоди.
Розумію.
Бо жінка з пірсингом у вусі не справляє враження відповідальної.
Просто я дуже боюся втратити Принцесу.
Ні.
Я знаю.
- Вона ніде не дінеться. - Чесно?
Бо вона зі мною вже не така близька, як була.
Знаю.
Невже вона весь цей час чекала моєї заміни й повернення до мами?
Чула про теорію Бандури мотивації соціального вивчення
у формуванні доброзичливої прив'язаності?
Ого.
Отак тепер буде?
Один день в університеті – й ти знов цитуєш теорії примітивній Ніккі.
Контекст слушний. От і все.
Я тобі не контекст.
Я змусила тебе читати про батьківство підкупом на секс.
То був не підкуп,
а винагорода за мою наполегливу працю.
Просто…
Виникає відчуття, що я вже трохи не вписуюся в цю картинку.
Тоді впишись назад.
Тебе ніхто не витісняє, Нік.
А тепер пудинг.
Кому лимонного пирога?
Прошу.
Ця завіса теж тримається на чесному слові.
Полагодити її, поки я ще тут?
Полагодьте, будь ласка.
Зроблю.
А смачний.
ДЕНЬ 37, СВІЧА ГОРИТЬ, НА СЕРЦІ СПОКІЙ.
ВЕСЛУЙ, КОХАНИЙ
Ось. Не так і складно.
Ура!
КЕРРІ
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова