Почва се. Как си?
Попритеснена, мразя да ми е първи ден.
Спомни си скуката на предишната ти работа.
Скуката ми липсва. По-приятна е от притеснението.
- Скоро и тук ще ти доскучае, гарантирам. - Благодаря, дано.
- Здрасти. - Добро утро.
- Ще изляза с Барбара след училище. - Добре.
- Но само до 19 ч., Кат ще идва на вечеря. - Добре.
Вече си имаме Кат и Барбара в живота ни.
Гледай да не хлътнеш по някоя състудентка.
Стига глупости, коя ще си падне по мен?
Приличаш на приказен принц.
Ще виждат в теб бащата, който ги е зарязал навремето.
- Така че просто внимавай. - Дай целувка.
Невероятно! Пантата е заминала.
Тя отнася блъскането, откак направи другите с плавно затваряне.
Принцесо?
Как съм така? Притеснявам се, че ще съм най-възрастният студент.
Приличаш на ченге под прикритие.
Мама каза, че ще донесе храна.
Постарайте се да оцените усилията й.
- Добре, чао. - Разбрано. Чао, миличка.
Силно се надявам да мине добре.
Стига се тревожи за неща, които не са станали, отпусни се малко.
Жена съм и умея да се отпускам, докато съм нащрек за опасности.
Ела за малко.
Ще се справиш страхотно.
- И ти. - Стига тревоги, всичко ще бъде наред.
- Чао и на двама ви. - Чао.
- И не следи Кат онлайн.
Явно си много зает. Чак със служебен телефон си се сдобил.
Клиентите прииждат, пълен кошмар. Май ми трябва трети телефон.
КАТ РИЙД
ДЖОНИ: ПОМНИШ ЛИ? КАТ: КОПР УТРЕ?
"КОПР утре?"
"КОПР" НЯКАКЪВ НАРКОТИК ЛИ Е?
"КОПР" Е СЪКРАЩЕНИЕ НА "КАКВО ЩЕ ПРАВИШ"
КУПИХ БИЛЕТИ! ПЪЛНОЛУНИЕ НА ПЛАЖА ПАТОНГ!
"Нямам търпение за пълнолунието на плажа Патонг. Само след седмица."
Заминава ли?
Не очаквах толкова бързо да даде фира.
И аз.
Бони, радвам се, че ще работя в туристическия бранш.
Ще се пощуриш.
Хората търсят нови и нови места, а светът си е все същият.
Вече буквално няма къде да се ходи.
Италия и Испания омръзнаха, Гърция - съвсем.
Само един полуостров в Албания остана. И дотам.
Дано някоя държава се разцепи след гражданска война, та да изникне нова.
- Като Хърватия. - Да.
- Както и да е, запозна се с екипа. - Да.
Само да попитам, нали нищо им няма? Държат се малко дръпнато.
Понеже доста от тях кандидатстваха за позицията ти на директор продажби.
- Ясно. - Така че още им е прясно.
Но в хладилника има разни напитки.
Вземи си. Мама му стара…
Разчуло се е за Албания.
Дано вулканът в Мексико не е чак толкова активен.
- Хубава рокля. - Благодаря.
- Исках да направя добро впечатление. - Милата тя. Тук сме дружелюбни.
Освен онези в "Продажби".
Да сте чували за плажа Патонг в Тайланд?
- Не. - Е, нищо.
УНИВЕРСИТЕТ
Здравейте.
Да не седнах където не трябва?
Добре.
Аз съм Джейсън.
Не си го записвайте, не съм лектор, а студент.
- Вие ли ще водите курса? - Не.
- Не съм лектор. - Ясно.
Както и да е.
Добре дошли в Теория и практика на социалната дейност.
Пътят ви започва от тук. Да отворим учебниците.
Не съм лектор, студент съм. Казвам се Джейсън.
Сложи си табелка, че иначе се стряскаме.
Надя, да си ми виждала айпада и слушалките?
Не, не съм.
Никъде не ги откривам.
Дух няма как да имаме, къщата е от 2021 г.
- Не крада. - Не съм казала такова нещо.
Стига драматизира.
Говори й на английски, ако може, поне докато още го учи.
Руският отваря трето око.
Значи ще ти е по-лесно, докато търсиш айпада ми.
Благодаря, че дойдохте да поговорим.
Та значи…
Просто исках да ви кажа…
Знам, че някои от вас са кандидатствали за позицията.
Надявам се това да не е пречка
и че ще успея да се докажа пред вас и да спечеля доверието ви.
Всъщност…
Ръката ми се заклещи в пейката.
Бихте ли…
Боже. Извинявайте, някой ще може ли…
Благодаря. Здравата е…
Заклещена, благодаря. Готово.
Супер, не потръгна добре.
Да…
Само искам да кажа колко съм благодарна за топлото посрещане.
И знам, че ще прозвучи глупаво,
но ръката ми пак се заклещи.
- О, боже. - Да, бихте ли… Благодаря.
Просто се чудя как успях. Бръкнах твърде надълбоко.
Благодаря.
Супер.
Вече ще си държа ръцете така.
Ами това беше всъщност.
Ако искате да си работите, свободни сте.
Благодаря, колеги.
Майчице.
КЕРИ
О, не.
Край за днес.
Другия път ще говорим за управлението и превенцията.
И ако ще излизате с номера, че страдате от дефицит на вниманието,
знайте, че не осигуряваме безплатни лаптопи.
Изръсих се с десет лири!
Ще те черпя кафе, ако ми дадеш да препиша за средата.
Не смогвам на темпото.
Кафе? Сигурно си на 33 години.
Да, там някъде.
Дават ли ви повече време на изпитите?
Не. Не знам, може би, ще проверя.
За ченге ли ме взе?
КЕРИ, АЗ СЪМ НИКИ, НОВАТА. ИЗВИНЯВАЙ, МАЙ ТИ ИЗПИХ СМУТИТО.
КЕРИ ХАУЪЛ ПИШЕ…
ЗДРАСТИ, НИКИ, НИЩО! ГАДНО Е, ПИЯ ГО ЗА ГЛАДКА КОЖА.
ЗНАЧИ ТИ ДЪЛЖА ПОЧЕРПКА.
Кой е изял макароните?
БАДЕМОВО МАСЛО - 419 ГРАМА
КАФЕ
Тръгвам си.
Надя.
Айпадът ми изскочи ли отнякъде?
Не, може би бъркаш и не го е имало.
Хубаво ухаеш.
Благодаря, имам нов парфюм.
Старият дразнеше кучетата.
КАК ВЪРВИ ДЕНЯТ?
МАЛКО МЕ БОЛИ РЪКАТА, НО, КАТО ЦЯЛО, ДОБРЕ.
МИЛАТА ТЯ!
СТИГА СМЕ СИ ПИСАЛИ, ИДВАМ.
По кое време?
ЛЕЛЕ, КОЙ Е СЛАДУРЪТ С КАРИРАНАТА РИЗА?
- Здрасти. - Здравей.
Аз съм Кери.
- Кога ще се черпим? - Ами…
Альо?
- Здрасти, скъпа. - Здрасти. Как беше днес?
Добре, не съм хлътнал по никоя.
- А ти? - Не.
По кого да хлътна? Глупости.
- Не, питам как мина първият ден. - Да, добре.
- Така ли? - Май събудих жал у колегите.
Следващата стъпка е да ме харесат.
Дори завързах приятелство.
- С кого? - С Кери.
- Супер, и как е тя? - Кери е…
свестен човек.
- В твоя екип ли е? - Кери ли? Не, не е в моя екип.
- Купи ли десерт? - Да.
Домашен лимонов кекс, свежарски е.
- Красота. - Не е домашен.
Готово.
Тя кога ще дойде? Тук не й е Испания, където се тъпчат с октоподи до среднощ.
Отварям.
Трябва да ти кажа нещо за Кат.
Знам, че напоследък е лудница, но всичко ще се нормализира.
Обещавам.
Здравейте, аз съм Вик.
Ще оправя пантата на вратичката.
- Вик ли? - Да, Вик.
- Ама Вик не е ли… - Той е зает.
Познавате ли го?
- Работя за Вик. - Той ще дойде ли?
Когато Вик е зает, работата поема друг негов майстор.
- И ти ли си Вик? - Не, търговско име е, аз съм Брайън.
Прощавай, Брай.
- А ще трябва ли да плащаме? - За това питайте Каръл в офиса.
- Има офис, че и Каръл? - До четвъртък, в петък е Елинор.
Майчице.
Ето я гадината.
ПАРФЮМ - 248 ГРАМА
- Мамо, готова съм за приказката! - Добре, идвам.
Да видим сега, коя искаш?
Тази ли? "Шумът на върбите".
Добре.
Хайде, давай.
Съществително, глагол, съюз, наречие, глагол, съществително.
Къде е снимката с татко ти?
Рамката беше сребро…
Ще звъня в агенцията.
Нали си съгласна? Нямам избор.
Какво беше това?
Надя тук ли е още?
- Ето я. - Здрасти!
Какъв хубав апартамент!
- Чуден. - Благодаря.
Нося индонезийско.
- Нали ядете пикантно? - Много обичам.
- За нея кетчупът е пикантен. - Не.
Хубаво ухае. От нас - домашен лимонов кекс за десерт.
- Наистина домашен или му заби юмрук? - Не, домашен си е.
Идвай да ти покажа стаите ни с Тайлър. Горе са.
Чудесна стая. Двойно по-голяма е от предишната.
Това е твое, намерих го в колата ти.
Боже.
- Мама ми го подари. - Така ли?
"Пеперудите се променят." Май това искаше да ми намекне.
Донесе ли списъка с въпросите ми?
- Да. - Да минем някои от тях?
- Ако нямаш нищо против. - Да, добре.
ЗАЩО СИ МЕ КРЪСТИЛА ПРИНЦЕСА? СЪЖАЛЯВАШ ЛИ, ЧЕ СИ НИ ИЗОСТАВИЛА?
Много са.
Ще ти задам някой наслуки.
- Защо… - Твоя ли е?
- Да. - Много е хубава.
- Какво стана… - Кога задобря толкова?
В приемния дом ми даваха да рисувам за успокояване на нервите.
Колко много неща!
Купили са ти какво ли не.
Радвам се, че се е получило.
- Наистина ли? - Да, добре стана, че дойдох.
Тревожех се как ви се е отразило заминаването ми, но като гледам,
стигам до извода, че поне за това не съм сбъркала.
Да, определено.
Идвайте да вечеряме, храната изстива!
- Да не е твърде люто? - Супер е.
- На мен сте се метнали. - Съвсем приятна лютивина.
Страхотна съставка, която събужда рецепторите за болка.
- Чак да не повярва човек. - Харесва ми.
Аз търпя на люто, пробвал съм всякакви кърита.
Виндалу, мадрас, милагу къри, фаал.
То е най-лютото.
Ти само го ядеш, не е твое изобретение.
- В ресторанта е още по-вкусно. - Така ли?
До вратата има скара на въглища.
- Може ли да отидем някой път? - Да, трудно се хваща маса, но защо не.
С мама ще си направим аюрведичен лицев масаж за рождения ми ден.
Подпомага лимфодренажа.
Рожденият ти ден е след три седмици. Записала ли си час?
- Не, за да сме гъвкави. - И това подпомага лимфодренажа.
Извинете ме за секунда, отивам за още чили сос.
- Каня те тук. - Какво е това?
Приятелката ми Саша организира фестивал в парка "Шордич".
"Пълнолуние на плажа Патонг". Направо жестоко.
Живее в Тайланд, но ще дойде, за да пренесе традицията тук.
Съмнявам се да успее, в Англия е мъртвило.
- И Барбара казва така. - Виж ти.
Още вино.
Кат.
Трябва да поговорим.
- Знам за плажа Патонг. - Хубаво.
- Трябва да кажеш на Принцеса. - Казах й, много се зарадва, ще дойде.
- С теб ли? - Да, но още не съм й взела билет.
Не, съжалявам, абсурд. Тя дори няма 17 години.
Ако не й хареса, ще се прибере.
Какви ги говориш? Не може да скокне дотам и обратно.
Изобщо не се замисляш за емоционалното й състояние.
И за въглеродния й отпечатък.
- Храната там е главно веган. - Полудявам ли?
- Джейсън няма нищо против. - Така ли е казал?
Какво става? Защо си тук, какво правиш?
- Не успях. - Откога си тук?
- От девет дни. - Девет дни?!
Карах на каквато храна беше останала.
И на макарони.
Ама ние ти се обаждахме… Какво стана?
Нямаше да издържа. Храната ми щеше да свърши насред океана.
Направо не е за вярване.
Не мога да обявя на всички, че съм се провалил отново.
- Хората бяха толкова впечатлени! - Да, вярно.
Но вече не живеем в Лондон, очакванията тук са по-ниски.
Карън, направих нещо ужасно.
Глупости.
Поне се опита.
- Убих делфин. - Какво?
Без да искам, естествено.
- Фраснах го, докато гребях. - О, боже.
Целта ми беше да спася милиони животни.
- А накрая утрепах две. - Две?
- Май прегазих фазан по пътя за вкъщи. - Ясно.
Може да изкупим греха си, като две години на Коледа караме на хляб.
Освен това спонсорите…
платиха за лодката и…
всички разходи, които сега трябва да покрием сами.
Каква е сумата?
Как можа да се съгласиш, без да го обсъдим!
- Звучи забавно. - А пари за билет откъде?
Спокойно, приятелката ми вкарва хора без пари.
- Незаконен трафик! Става все по-зле. - Не е нужно да идваш.
- Нали не ти допадат хората по тия места. - Това пък никога не съм го казвала!
Напротив, нарече ги "тъпаци, кадящи с тамян и ядящи боклуци".
Пълна лъжа, дълбоко ги уважавам!
- Мен пускаш ли ме? - Не!
- Принцеса ще ходи. - Не, няма да ходи.
- Ама защо? - Не знам какво е това място.
- Безопасно ли е изобщо там? - В Шордич ли?
Не съвсем, но определено е по-добре от преди.
Шордич ли?
Ясно.
- Защо не каза, че е толкова скъпо? - Не мислех, че е важно.
Ако бях успял, спонсорите щяха да покрият всичко.
- И сега трябва ние да плащаме? - Не е задължително.
Има начин да не плащаме за лодката, а тюлените да си получат парите.
Едва ли в други семейства се водят такива разговори.
- Казвай. - Така.
- Прекарвам в мазето шест седмици. - Шест седмици?!
После летя до Америка и се просвам на плажа.
Уж лодката е потънала и съм доплувал.
- Да не си се надишал с боя? - Това е единственият начин!
Но ти трябва да се преструваш, че още съм в Атлантическия океан.
Иначе хората ще заподозрат. Ще можеш ли да живееш в лъжа?
- Ей ме пак. - Здрасти.
Малко подвеждащо име за фестивал.
Прощавайте, че отне толкова време. Отскочих до микробуса.
И съм заспал.
- Нищо. - Но вече е готово.
- Чудесно. - Утре ще пратя фактурата.
- Ще плащаме ли? - Питайте Каръл в офиса.
- Има офис, че и Каръл? - До четвъртък, в петък е Елинор.
Ясно.
- Ще си събера инструментите. - Благодаря, Брай.
Бях си внушила, че Кат ще избяга при първа възможност.
Знам.
Пиърсингите по ушите й са нетипични за отговорна жена.
- Страх ме е да не загубя Принцеса. - Стига.
Знам, че е така.
- Но тя няма да си отиде. - Дали?
- Струва ми се, че се поотдръпна от мен. - Знам.
Дали просто не изчаква момента да се върне при майка си?
Запозната ли си с теорията на Бандура за социалното учене?
Така ли ще ми се фукаш вече?
След един ден в колежа вече цитираш теории на неуката Ники.
Полезна рамка е.
Не на мен тия, подкупвах те със секс да четеш за родителството.
Не беше подкуп, а награда за усилията ми.
Просто започвам да се чувствам като страничен наблюдател.
Влез вътре тогава. Защо не?
Никой не те изтласква, Ник.
Ето десерта.
Парченце кекс?
Заповядай.
Май и тая панта не е добре.
- Да я оправя ли, докато съм тук? - Да, може.
Хубаво.
ДЕН 37, НЕКА СВЕТЛИНАТА ТЕ ВОДИ. ГРЕБИ ЗДРАВО, СКЪПИ
Не е толкова трудно.
КЕРИ
Превод на субтитрите Боряна Богданова