To je šíleně divný.
- Byl tady. - Jak vypadá?
Jako mrkvový dort.
- Je v něm krém, nebo… - Ne.
Jakou barvu má poleva?
Víš co, až najdeš jakýkoli mrkvový dort, ukaž mi ho, jo?
Byl přímo tady.
Nevím, co se mohlo…
Ahoj.
Nedráždi ji.
Co? Vždyť ji nedráždím. To mi nikdy neodpustí?
Tajila jsem, že jsem našla její mámu.
Nejsem na to hrdá, ale je to fakt tak hrozný?
Když je Hitler tady… Jo? A Amal Clooney tady. Kde bych byla já?
Dolů.
To fakt? Pod Ellen?
Už míjíme Lance Armstronga.
Jo.
Tady je princ Andrew. Ne. Fakt?
Caitlin z Jazzercise?
- Jo. - Vážně? Horší než Caitlin z…
Hele, ty to nebereš vážně.
Dej tomu trochu času.
A do budoucna, až budeš někoho skrytě sledovat,
- ať si nefotí selfie tvým mobilem. - Jasi, já o tom nevěděla.
Jak je to možný, Nik?
Nečumím celý dny na fotky.
Není mi 23.
Po vyfocení na ně nekoukám. Jako dospělák.
Musíte jít dneska taky?
- Jo. - Jo.
Slíbili jsme Noahovi, že budeme dohlížet.
Jak se v zábavním parku s mámou seznámím, když tam budete?
A proč o všem rozhodujete vy?
- Protože jsme dospělí a ty jsi dítě. - Jo.
A ten výlet je i pro Jasona, než nastoupí na vysokou.
Jo.
Když to půjde dobře, tak za pár měsíců
s ní budeš moct trávit čas o samotě. Slibuju.
- Slibuješ? - Jo.
Jak poznám, že zase nelžeš?
- To byla milosrdná lež. - Milosrdná lež.
Omlouvám se.
Ne! Když nás jako malý furt přesouvali sem a tam,
všichni mi lhali, aby mě chránili: „Už to bude dobrý.
Stěhujete se naposled.“
Ty nejhorší věci jsem slyšela od milých lidí, co chtěli být milí.
Moc mě to mrzí. Opravdu.
Hele, podívejte se.
Odteď spolu budeme všichni jednat
- upřímně a s důvěrou. Jo? - Jo.
Zrovna předstíráš, že s ní hledáš dort, cos dávno snědl.
- Mlč. - Naráz. Krabici hodil do popelnice venku.
Už ho hledáme 20 minut.
„Jakou barvu má poleva?“
Tohle je zábava, co?
Jsme tu spolu samy.
Na dalších devět týdnů.
Než táta převesluje Atlantik.
Což je moc důležitá věc, kterou potřeboval udělat.
Nezavoláme mu? Na tu veslici.
Jo!
Jasně. Jdeme na to.
Vidíš?
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj tati.
- Čau. - Jak je? Je tam klid?
Ne, je to nejvytíženější námořní trasa světa.
To je tanker.
Pardon, jen zapískám.
No teda.
Taky mi došly světlice, což je problém.
Jsi tam jen dva týdny.
No jo.
Rozčiloval mě tu racek. To nic. Už se tu neukáže.
Chce vědět, jestli už vidíš Sochu svobody.
Nemůžete ty otázky před hovorem trochu protřídit?
Musím tomu satelitnímu telefonu šetřit baterku.
Stevie, nepůjdeš už se chystat na tu párty?
Běž.
Miluju tě, zlatíčko. Dělám to pro tebe!
Jak dlouho to potrvá?
Mám tady toho nad hlavu.
A čeho přesně?
Stevie.
Přeskočilo to. Slyšel jsem jen „Stevie“.
Nepomůžou ti kamarádi?
Žádný nemám. Ty mámy mě nesnášejí, protože mám symetrickej obličej.
Tohle už jsme řešili. Nemůžeš veslovat rychleji?
- Maximálně se snažím. - A neříkej Stevie, že to děláš pro ni.
Kdybys umřel, té viny už se nezbaví.
Jasně, chápu. Já…
Vrátil se. Ten racek je tu. Zmiz!
- Scotte, vypadáváš mi. Ne… - Ta loď ti nepatří!
- Ty máš oblohu! - Co…
Padej!
Opusť palubu!
Vic Ross, opravář. Omlouvám se, že jdu pozdě.
Jdete dřív.
- Kape vám kohoutek? - Běží vám motor.
Tak, práce je zdarma. Za těsnění mi dlužíte 25 pencí.
Pošlete mi to na účet. Pěkný den přeju.
Děkuju!
Nik, vymyslel jsem způsob, jak jít na Faraonův hněv dvakrát.
Nemáme už tak dost děsivý život?
Budeš určitě spokojená.
Dobrý? Jo?
Není divný, že ho Kat vůbec nezajímá?
Je v pořádku. Jen na to jde po svém.
Tak trochu doufám, že to takhle zůstane
a že si nevybuduje žádný vztahy a zůstane s náma navždy.
- Jen trochu. - Jo?
Malinko. Skoro to nestojí za zmínku.
Jasně.
- Má zpoždění. - Je to jen deset minut.
- Dej jí šanci, jo? - Nevěřím jí.
Hele, ať si to Princezna vyřeší sama.
Potřebuje ochranu. Není tak odvážná, jak by se podle make-upu mohlo zdát.
- Když budeš mít obavy, uděláš tohle. - Jo.
Hluboký nádech, uklidni se a pak se pořádně napij vody, ano?
Bude to dobrý. Určitě.
- Ahoj! - Je tu. Jdeme.
Ahoj Princezno.
Jde pozdě, a má kafe.
- Bože. Ty vlasy! - Ahoj. Jo.
- Promiňte. - Ale ne.
Nevadí. To nic.
Chtěla jsem nakoupit něco do vlaku.
Jako poděkování, že jste mě přijali do rodiny.
Je super být zase mámou.
- To je hezký. - Milý.
Tak půjdeme? Pojďme.
Pohyb. Vlak jede za pět minut.
- Dobrý den. - Dobrý.
Prosím.
- To je rodinná vstupenka. - Ano.
Jste tři dospělí.
- Jo. Pardon. - Ano.
Já… Bože, to je hlasitý.
Pardon. My dva jsme zákonní zástupci těchto dvou dětí.
- Zdravím. - Zdravím.
A tahle paní tady.
Kat, nedávno jsme se opětovně setkali.
Ona je jejich biologická matka.
Jsme tu spolu. Jsme rodina, že jo? Jsme.
Jestli víme, jak to bude přesně vypadat? Nevíme.
Vyvstanou nějaké problémy?
Určitě ano.
Ale jsme tu spolu. My…
- Prostě jděte. - Děkujeme.
- Hej! - Děkujeme. Pěkný den. Nashle.
Kde chceš začít? Jsme tady. Takže jestli chceš jít…
Nemůžeme Princeznu nechat s Kat bez dohledu.
Půjdeš s nima na všechno?
Mně bývá špatně a léky proti nevolnosti jsem spotřebovala ve vlaku.
Dobře. Nemůžu se dočkat,
ale Tyler si chce o něčem promluvit.
Přijdeš mě co nejdřív zachránit?
Jo. Co kdybys šla s náma? Budou v pořádku.
Jasi, ty ji neznáš. Má na ni špatný vliv.
Když zůstanou samy, budou spolu vykrádat banky
nebo se drogama sjíždět jak dogy.
- Teď cituješ jednu písničku. - Stát se to může.
- Hej. - Dobře. S mámou půjdeme na Běs.
Jo. Na to se těším.
- Vážně? - Jo.
- Je ti blbě, když lezeš z vany… - Ne, to je v pohodě.
Tím jsem se na tohle připravovala.
Tak fajn. Jdeme na Běs.
- Určitě? - Jo.
Jak moc rozhejbaný to bude?
- Ahoj. - Ahoj. Tady je.
Svědí ji hlava, můžou to být vši.
No, už šla dovnitř.
Jak ti je? Jak to zvládáš?
Že je Scott pryč? Všichni jsme na tebe mysleli.
No jo. Jsme v pořádku. Díky.
Tak já se vrátím ve dvě.
To, co dělá, je úžasný. Je důležitý na klimatickou změnu upozorňovat.
Řekla bych, že už o ní nejspíš všichni slyšeli.
Nechceš jít dál?
Mám tady zůstat?
Jo. Jestli chceš.
Já nevěděla, že tu budou i rodiče.
Jsou tu. Pojď dál.
Bože.
Super.
Jo!
Můžeme jezdit samy. Ty si klidně zajdi na čaj.
- Cože? Přijít o tohle? - Jdeme.
No, fronta je ještě krátká, tak pojeďme znovu.
- Jo. - Jo?
Jo, to je taky možnost.
Nebo můžeme jít hladit zvířata nebo třeba do informačního stánku.
Tady. Pojď si chvíli sednout.
Takže…
Co se děje? Jde o vaši mámu?
Jestli to neseš těžce, můžeme to probrat.
To ne. Víš, já si ji vůbec nepamatuju. Nevadí to?
Jasně, že ne. Vůbec ne.
- Tak co je? - Jde o jednu holku.
Aha, no jasně.
Podle její kámošky se jí líbím. Ona mi napsala, ale nevím, co odpovědět.
A ona se ti líbí?
Jo, jenže jsem lhal. Nikdy jsem s nikým nechodil.
- A co Anastasia? Ta tanečnice od Beyoncé. - Tu jsem si vymyslel.
Fakt?
Tomu říkám překvápko.
Ale zdá se, že se té holce líbíš.
- Jo. - Jo.
Holkám se teď líbí milí kluci. Kvůli vaší generaci.
No, nemáš zač. Jo.
- Můžu si dát pauzu na čaj? - Jistě. Pracujete už dlouho.
Díky. Omlouvám se za to zdržení.
To je super kérka.
- Hlavu dozadu. - Díky.
Promiňte. Kdo ti ji dělal?
Už ani nevím. Počkej. Vytetoval mi i svoje jméno.
- Vážně? - Nedostanu se tam.
Zajedeme za ním?
Bože. Jo.
Hele, to… Prostě…
Jak se vám vede? Dobrý?
- Dobrý? Je to dobrý. - Posaďte se.
- Prosím. - Jo, pardon.
Bože.
Co se ženám líbí?
Pustil jsem si pár podcastů a mám seznam.
Fakt? A co na něm máš?
„Pejsci.“
- „Suchej šampon.“ - To je pravda.
„Žádat bezlepkový menu.“
Zastavím tě, protože ženy nesnášejí,
když je studuješ, jako bys o nich měl podat hlášení.
Tohle si psát nemusíš. Dobře?
Co ti napsala? Ukaž.
„Barbara?“
Je to Barbara?
- Jo. - Kolik jí je?
Stejně jako mně.
Jasně. To je teda něco.
Tak se na to podíváme.
„Ahoj.“ Co to na tebe hraje, že jo?
Co mám říct? Chci být vtipnej jako ty.
Neblbni, Tylere. To tě naučit nemůžu.
Jsi nejvtipnější člověk, co znám.
Ano, mám jízlivý pohled na život, ale má silná stránka jsou srandovní hlasy.
To do zprávy nedostaneš.
Poslyš.
Chlapi dělají jednu chybu.
Jakmile vědí, že se někomu líbí, okamžitě se snaží změnit.
Buď sám sebou. Dobře?
Kdybys někdy pochyboval, polož si otázku: „Co by udělal Tyler?“
Dobře.
Nikki se tam výborně baví.
Musí být náročné vědět, že je někde tam venku sám.
To ho neznáte. Být s ním je těžší.
Proč jsme se doteď nepotkaly?
Obvykle sedím v autě a čtu si.
Tohle je tak příjemný.
Bože.
Musím na záchod.
Je tamhle. My to tu zatím zvládneme.
Ne, nebudu trhat partu.
- To přejde. - Dobře.
Přejde to.
Přemýšlelas už, jaké máš dál plány?
Víš, že paprskům trvá 7 minut, než dopadnou na Zemi?
Když Slunce vybuchne, zjistíme to za 7 minut.
Možná už nám zbývají jen minuty, Nikki. A nikdo o tom neví.
Takže věci nechávám plynout.
No, trvalo dlouho, než se u nás zabydlela,
takže bych ráda věděla, jestli…
Až tak se u vás nezabydlela, když hledala mě.
S Tylerem vztah navážu, až bude starší, ale Princezna se může rozhodnout.
- Chce mě mít v životě, tak… - Jo.
Nějak hodně piješ.
Pojďme na Soudný den.
- Dobře. - Pokud ho nechceš vynechat?
Ne! Skvěle se bavím.
Miluju ten pocit, když se ti sevře žaludek.
Tak pojď.
Super pocit.
Nechcete taky na záchod?
Ne? Tak dobře.
Promiňte, raději bych, kdybyste používal spodní toaletu.
Podle zvuku z trubek pod dřezem se mi zdálo, že vaše sprcha ztrácí tlak.
Tohle bude zdarma a se zárukou, kdyby se to v příštích 25 letech zhoršilo.
Pokud budu naživu.
JAK SE MÁŠ?
Tak co?
JAK JE
Nevím, co napsat.
- Tak. - Jo?
- Hotovo. - Co tam máš? „Ahoj.“
To je parádní. Pošli to. Odeslat.
- Bojím se. - Já vím. Odvahu.
- Dýchej. - Jo.
- Tak šup. - Odesláno.
- Bože. - Výborně.
- Šílený. - Hlavu mezi kolena.
- Bože. - Tak. Jen dýchej, šikovnej.
- Děsivý, co? - Jo. Pokaždé.
Tak. Dobře, pojďme se projet.
- Bože. - Co?
- Odpověděla. - Ona odpověděla?
Odpověděla!
- Kluku! Jo! Paráda. - Jo!
- Bože. - A je to. Tak pojď.
Chci jí poslat další.
Opravdu?
No tak, Romeo, co napíšeš?
Jo, voláme si denně, aby Stevie slyšela jeho hlas.
Úžasný.
Máš tak symetrický obličej.
- Díky. - Ať se přidá do čtenářskýho klubu.
Chodíme do kavárny a děláme, že mluvíme o knize,
ale vlastně jen pomlouváme.
To by se mi líbilo.
- Mám pár nápadů. - Dáš mi číslo?
Přidám tě do skupinky.
Ale ne. Už v ní jsem.
Ne, do té opravdové.
Mami, já se nudím.
Už půjdeme?
Dáš mi ještě deset minut? Prosím? Tak jdi.
Bože!
Zmrzlina.
- Díky. - Díky.
Přinesu ubrousky.
Jsi v pořádku?
Jo.
Ne, vůbec ne.
Dolil jsem ti vodu.
Děkuju.
Víš, že máš brát jen čtyři denně?
Tohle není obvyklý den, víš, Jasi? Nemůžu je nechat samotné.
Budeme jí muset věřit, Nik.
Chceš nám do života vpustit někoho,
o kom nic nevíme
a kdo může mít nejrůznější potíže, aniž bychom věděli, jak to skončí.
Minule nám to vyšlo, ne?
Nejděsivější je to dolů.
Snaží se.
Jen to její snažení není jako to naše. To je všechno.
Víš, v takových chvílích si přeju, abych tě nezměnila
ve vyzrálejší osobnost, protože se mi to vrací.
Zábava.
Pojďte, brzo nám pojede vlak.
Jdeme, pobalte se.
No tak, sem s tím.
Jsi v pořádku?
Jo.
Slibuju, že spolu brzy budete o samotě,
ale musí to být ve správnou dobu.
Až budeš připravená. Jo?
Jo.
Mám ti to vyhodit?
Ne. Vyhodím to sama.
Dobře.
Moment. Koupím tu fotku.
BĚS
- Honem. Rychle. - …nástupiště jedna.
Připravte si prosím lístky.
- …jedna. - Dovnitř.
- Pohni, Princezno. - Jo.
Honem. Tak.
Nefunguje to.
- Co? - Nefunguje to.
- No, ten vlak… - Jasone. Tylere.
- Zůstaňte! - Odjede!
- Ne! Nefunguje to! - Tak si pohni!
Skvěle. Výborně.
To je naprosto…
Jeď.
Nemůžu…
Ukaž mi ten lístek.
No jo. To není lístek.
To je kartička do zoo.
No jo.
Asi se ještě motám.
- No prosím. Jo. - Našlas? Jo.
Šups. A je to.
Mohli jsme prostě sedět v jiným vagoně.
Další vlak jede až za hodinu.
- Lístky. - Hele…
- Co? - Říkali,
- že pojedou dalším. - Dobře.
- Ty… - Takže…
- Promiň. Mluv ty. - To je jedno. Mluv ty.
- Fakt? To je dobrý. - Jo. Mluv ty.
- Dobře. - Lístky, prosím.
Ty nejsou do první třídy.
Tohle je první třída.
Tady sedět nemůžete.
Musíte zaplatit pokutu.
Co to říká?
Shakira?
- Co? - Shakira, Dua Lipa, Santana.
Aguilera con Paco Rabanne.
Lin-Manuel Miranda, sí?
- Eva Longoria, Eva, sí. - Eva Longoria! Sí.
To byla zábava.
- Bože. - Co?
- Vrací se. Pojď. - Ne.
- Pojď. - Ani hnout!
Počkejte! Hned!
Promiňte.
Vy Španělky nejste.
VIC ROSS OPRAVÁŘ
VAŠE FIRMA DOSTALA 5 HVĚZDIČEK
VIDĚLA JSEM PEJSKA TY MILUJU!
A SUCHEJ ŠAMPON JÁ TAKY!
Překlad titulků: Veronika Ageiwa