Okej. Två, tre...
- Glad mors dag! - God morgon.
- Hej. - God morgon.
Er pappa fick nåt i ögat.
Försök inte.
Här får du blommor.
- Ser man på. - Tack.
Vi skrev olika kort, för vi kom inte överens om pennor.
- Men titta. - Så fint, kompis.
Så fint.
GLAD MORS DAG JAG ÄLSKAR DIG
Men titta här.
- Den är till dig. - Tackar.
Är det de tio punden du lånade av mig
- för att spendera i Escape Room idag? - Ja.
Oj. Tack.
Så omtänksamt.
GLAD MORS DAG
- Vilket fint kort. - Väldigt fint.
Tack.
Min present är turen till spa.
Men det är ju min present till min mamma.
Ja, men jag följer med fast jag inte vill, och det är presenten.
- Tja, tack. - Ingen orsak.
Vi skaffade en särskild frukost
som du kan komma ner och tillaga när du är klar.
- Tack. - Det är din dag.
Verkar hon må bra, tycker du?
- Princess? - Ja.
Ja, hur så?
Det är bara det att hon kallar mig Nikki på kortet.
När det är nåt problem kallar hon mig Nikki igen.
- Nej, hon verkar okej. - Säkert?
Du, vi behöver inte förutse problem
- innan de dyker upp. Eller hur? - Ja.
- Hur är det med ögat? - Skräpet är kvar.
- Är det? - Ja.
Okej. Ligg still.
- Blinka inte den här gången. - Okej.
Peta inte i ögat.
Spännande nyheter!
Jag ska spela in ett särskilt avsnitt av min podd idag.
Behöver du verkligen en podd, Scott?
Alltså, om man ska ro över Atlanten
behöver man en podd också.
Jag menar... Den är lika viktig som båten.
Och jag tror att serier om pågående projekt
är ett välkommet uttryck för tyskt expressionisthantverk.
Och trogna abonnenter som du får en tygväska gratis.
Åh, Scott, jag...
Jag kan inte gå omkring med en tygväska med min mans ansikte på.
Inte?
Okej. Jag åker nu.
- Vi ses sen. Älskar dig. - Ja.
Sköt dig nu.
Scott!
Välkomna till Escape World, en värld av mysterier och skoj,
- mitt i hjärtat av London. - Kelly! Gurka!
Okej, han sa säkerhetsordet. Jag hörde det. Sluta.
Vi har pratat om det här. Vänner ska inte behöva säkerhetsord.
Okej. Sluta nu. Sluta.
Varför gör jag det här? Jag gillar inte barn.
Jag gillar min pojke ibland.
Du såg ju matchen i lördags.
De måste hitta ett sätt att kunna samarbeta
utan att det blir bråk.
Jag tror att Escape Room kan hjälpa.
Kelly! Sluta!
Eller inte, och alla dör där inne. Problemet löst oavsett.
Välkomna till Metropolis Capital Bank.
- Ja! - Jag är er spelmästare,
och jag ska hjälpa er att utföra historiens största bankkupp.
Är det här ditt jobb?
- Ja. - Max, var respektfull. Hör du det?
När dörren stängs har ni 60 minuter på er
att ta er till valvet och stjäla guldet innan övervakningskamerorna startar.
- Är det ditt nyckelband? - Max.
- Ja, visst. - Älskar du ditt nyckelband?
- Michael. - Det gör han.
- Michael. - Vi är tvungna att bära dem.
- Har du nån flickvän, Nyckelband? - Max.
Om vi inte lyssnar på Nyckelband,
vet vi ju inte vad vi ska göra.
Samla ihop ert team med mästertjuvar,
ta er igenom chefens kontor och in i valvet.
Ta er därifrån med nyckelbandet... med guldet på rekordtid,
så kan ni tänkas finnas med på ledarlistan.
Har du gått i skolan, Nyckelband?
Michael. Om Nyckelband har begått misstag i livet eller inte,
har vi inte med att göra.
Fortsätt, Nyckelband.
- Ska vi? - Ja!
Kom igen.
Nu tar vi det.
Källarvåning.
Öppna.
KÄLLARVÅNING
Beklagar det där. Ta inte åt dig. Många av dem saknar föräldrar.
- Jaha. - Ja.
Ja, då känns det lite bättre.
Tack.
Vet du, vi kanske ska ligga lågt ett tag.
Se om de kan jobba ihop som ett lag, du vet?
- Okej. - Ja.
- Bygga sammanhållning. - Ja.
Jag minns inte när jag sist var på spa.
Okej. Du kommer in som min gäst. Du måste låtsas vara 18.
Okej.
Så, räkna ut vad ditt födelsedatum är då...
- Den 5 juni 2005. - Det var snabbt.
Misstänkt.
Okej. Det här är min vän Maxines kort,
så du är Maxine och Nikki är din gäst.
Vadå, är jag Maxine?
- Du måste låtsas vara Maxine. - Men jag vet inget om henne.
- Det behöver du inte. - Vad jobbar hon med?
Hon är pensionerad coroner.
Tänk om de frågar nåt om coroner?
Ingen risk. De pratar inte med en. Det är det man betalar för.
Jilly, då? Ska nån vara jag?
Nej. Två personer är Maxine.
Du här, och så Maxine, var hon nu är.
Ingen är Jilly. Jilly är pausad.
- Jösses. Hjälp. Jag är rädd. - Åh, sluta.
- Hej. - Hej.
- Jag är coronern, Maxine.
Förlåt, jag är ny här.
Ja, nu hittade jag dig. Ska vi boka in dig för det vanliga?
Okej.
- Ja, nu räcker det. - Ja.
Vilket håll var det nu igen?
Chefens kontor.
CHEFSKONTOR
Du ser? De samarbetar redan.
De måste ha klarat sig till nästa rum.
Det gick fort. Jag hör dem inte.
Var börjar vi?
Tja, vi får väl söka efter ledtrådar.
Nej.
"Glöm inte att låsa."
Ja, podden heter Scott of the Atlantic,
där han intervjuar äventyrare som har övervunnit stora utmaningar.
Jaså? För i senaste avsnittet pratade Freddy om sin skilsmässa.
Jaså? Det var lite tveksamt.
Men det är bra att han har en producent.
Åh, nej då.
Han låtsas ha en, så att det låter proffsigare.
I alla fall pratar han bara om rodd,
och det börjar bli irriterande.
Jösses. Hur länge har vi varit här inne?
Tjugo minuter.
Att du inte svettas?
Jag svettas inte. Vad är poängen? Det är inte min grej.
Okej, Nikki, jag ska ta en simtur.
- Jaha. Okej. - Jag är en bit bort bara.
Ha så kul.
Verkar hon må bra, tycker du?
Jadå. Hur så?
Jag vet inte. Det känns jämt som om jag inte förstår henne.
Jag undrade om det gällde hennes mamma.
Jaså? Tror du det?
Varför då?
Det är ju mors dag. Det är en svår dag för henne.
Visst ja. Precis.
Du börjar faktiskt svettas nu.
Gör jag?
Maxine?
Mamma, det är du.
Ligg ner, bara. Jag förbereder de varma kopparna.
Det här kan kännas lite obehagligt,
men jag ser att du har gjort det många gånger förut.
Det går säkert bra.
Så jag sa: "Inte under detta århundrade."
Nåja, tre, två, ett, jag.
Välkomna till Scott of the Atlantic,
podden där jag pratar med äventyrare och utforskare
medan jag förbereder min egen transatlantiska rodd i augusti.
Idag har vi med oss Sally Trent.
- Hejsan. - Vars bok Till havs,
som är bättre än titeln antyder,
har varit en stor inspiration för mig
i mina förberedelser inför min egen rodd.
Min producent påminner mig att det är dags att berätta
att dagens avsnitt presenteras av Plantly.
Delikata, tänkvärda grönsakslådor som levereras hem.
Bättre för planeten och för dig. Plantly. Gott från naturen.
Ursäkta, jag bara...
...hoppas att de sponsrar mig om jag fortsätter läsa det där.
- Jaha, okej. - Ja.
- Så, Sally Trent. - Ja.
Alltså, du målar en...
...härligt fridfull bild av livet ensam på havet.
Bara man inte tröttnar på sitt eget sällskap.
Jag har inte många vänner, så...
Fortsätt ringa in med frågor, lyssnare.
Jag ser att telefonlinjerna börjar lysa,
och vi ska svara alldeles strax.
Vi har en mejlfråga från Freddy.
Tack, Freddy.
Nej, jag tänker inte fråga henne det. Men nej, hon bär ingen ring.
- Låt oss prata om Atlanten. - Wow. Ja.
Alltså, Sally Trent, bland det jag gillar mest med din bok
är hur lättillgänglig den är.
Den fick mig att tänka: "Vet du vad? Jag kan klara det här."
Bra. Så trevligt,
för många människor vill bara fokusera på resans negativa del.
Jag vill fokusera på sakerna som faktiskt gick bra.
Precis, det förstår jag.
Ja. Vad var din favoritdel?
- Tja, början. - Jaha... Okej.
Okej. Varför då?
- Har du läst hela boken? - Absolut.
Jag... Jag har läst hela boken. Jag har läst...
...nästan hela boken.
Det var en otrolig slump, och jag vill inte skrämma dig på nåt sätt.
Det var en oturlig våg, och sen var det kört.
Nio dagar i en luftficka under skrovet.
"FRAMSTEG KRÄVER UTHÅLLIGHET"
Jag har nog funnit ett mönster i personalens arbetsrotation.
Okej. Berätta.
- "Billie. Oleg. Paavan." - Aha.
"Ciaran. Asiz. Nick. Simon."
"Bopcans."
Vad är "Bopcans"?
Ingenting först.
Men se på datumet: "Veckan som börjar 3/4."
Se på tredje och första bokstaven. "V" och "K", som betyder...
...vykort.
Det här vykortet är nyckeln till allt här i rummet.
- Och? - Och det är från Grekland.
Vad har vi här?
Grekisk yoghurt.
Vars streckkod är "028573 299". Där har vi koden.
En väldig massa siffror för en dörrkod.
Noll, två, åtta, fem,
sju, tre, två, nio, nio.
Nej. Kom igen. Det måste vara nåt enklare än så.
Det är...
Okej. Det står "Gareth" på muggen.
Gareth är säkert namnet på bankchefen,
så koden relaterar nog till honom. Kanske hans födelsedatum eller...
Där är hans personalfiler.
Fixar det.
Kom igen, Gareth, din fräcka lilla...
METROPOLIS BOXNUMMER 396
ANTECKNA
Om ni vill ha en ledtråd om att komma in i valvet
ska ni hålla skarp utkik.
Okej?
Är det du, Nyckelband?
Det är spelmästaren, ja.
Det går nog bättre om ni lägger undan mobilerna.
Hur vet han att vi använder mobilerna?
Tittar du på oss?
Är du en peddo?
Hallå, Nyckelband är en peddo!
Vill ni ha en ledtråd till?
Nej. Öppna dörren.
Ni är bara ett rum från allt guld i valvet...
Öppna dörren, Nyckelband, annars säger vi till alla att du är en peddo.
- Nu kör vi. - Kom igen.
Tack, Nyckelband.
Inte för mig. Tack.
Maxine?
Ja?
Följ med mig.
Där är du. Jag behöver prata privat med dig.
Följ med mig. Nu.
Vad är det?
Karen.
Gå och sätt dig.
Hör på, Nikki är misstänksam. Hon vet att nåt är på tok.
Du måste berätta för henne att vi letade efter Kat.
- Här? - Ja.
Nu när alla är avslappnade. Och i badhanddukar.
Du lovade mig att du skulle berätta för henne.
- Det var därför jag hjälpte dig. - Jag vet. Jag ska.
- Princess. - Jag ska!
Har du prövat med alla gamla husnummer?
- Ja. - Även de tillfälliga?
- Sanford Terrace, 2012? - Ja.
Alltså. Finns det ingenting i patientjournalerna? Inte?
Vänta lite.
"C7913Y." Självklart!
Sju, nio. 79. Den kemiska beteckningen för guld.
Hur tusan kunde du veta det, "Bopcans?"
Lager, kompis. Jag har flera lager.
Vi kommer absolut på ledarlistan för det här.
Kom igen.
Ja! Kom...
Nej, vänta lite. Vänta lite.
Dörren kan vara ett lockbete. Titta. "Denna sida upp."
Jag klarade livhanken
genom att slicka i mig kondensen från det upp och nedvända fotstödet.
En slick på förmiddagen. Två på kvällen, rena festen.
Dag för dag fick nedsänkningen i havsvatten
min hud att flaga av totalt.
- Men när jag försökte häva mig upp... - Okej.
Vi ska ta några telefonsamtal.
- Vi har F... Freddy från London. - Okej.
Ska jag bara...
Ja, sätt på högtalartelefon.
- Hallå? - Hej.
Freddy, du är i sändning.
Hej, långvarig lyssnare, första gången jag ringer.
Jag undrar bara om din pojkvän eller stadiga partner
- var orolig för... - Nej.
Beklagar.
- Kan du se nåt? - Nej. Det är rätt mörkt.
Du måste se igenom mörkret.
Va?
Vad tusan pågår här?
GARETH - 34 SKILD VARFÖR??? 0 BARN?
Vad gör ni i mitt kontor?
Gareth?
Får jag prata med dig?
Vad är det?
Vad är det? Jag fick massage.
Hjälpte du Princess att försöka hitta hennes mamma?
Okej, hör på. Hon kom till mig för att hon var orolig.
Och när vi kom till Brighton
- var hon inte där ändå. - Va?
Brighton? Var det därför vi åkte? Jag trodde det gällde ett bord.
Nej. Hon trodde att Kat bodde där.
Hur kunde du?
Hör på, hon hade gjort det ändå.
- Hon behövde min hjälp för att... - Hon behövde mig, inte dig!
Jösses. Vad har du egentligen gjort som får dig att tro
- att du är bättre än jag? - Det gör jag inte.
Jo, det gör du! Det har du jämt gjort.
Jag har tvingats jobba för allt jag har,
och du har fått allt gratis.
- Va? - Där i ditt stora hus
som du inte har betalat för, med ett barn du inte planerade,
med ett namn du inte ens kom på.
Jag kom visst på det namnet.
Du har alltid vetat att jag ville namnge min dotter Stevie
efter Stevie Nicks.
Jag namngav henne inte efter Stevie Nicks...
- Jaha? - ...utan efter...
...Stevie Wonder.
Du namngav inte din dotter
- efter Stevie Wonder. - Jo.
Jaha, okej. Nämn en av hans låtar, då.
Just det.
Du kunde inte använda det ändå, för era barn hade redan namn!
Du är elak. Du är en elak, självisk person.
Det är du som är självisk.
- Jag? Jag som är så snäll. - Nej.
Du är bara en stor Gråt-Maja som bölar hela tiden.
Hon kunde inte gå till dig. Hon visste att du skulle bli upprörd.
Jaha, i filmer förvandlas människor som du
till människor som jag, och så slutar filmen och alla är lyckliga.
Jaså, vet du vad?
Har du nånsin övervägt att kliva ner från dina höga hästar?
Du är faktiskt oansvarig och tanklös.
Jag har tänkt säga det i många år.
Ingen tycker om din sötsura kyckling. Den är för söt.
Var är den sura smaken, Karen? Var?
Jag kan åtminstone göra en ostbricka!
Tre kilo mild cheddarost blir inte en ostbricka.
Jag trodde att jag hade lite edamerost i kylen!
"I Just Called To Say I Love You!"
Tusan också.
Speciell rysk teknik.
Avslappnande.
Förlåt igen för det där.
Jag antar att sånt där händer ofta?
Bottenvåning.
Jag vågar inte tänka på hur det är med barnen.
LEDARTAVLA 1 CAMDEN CUTTLEFISH 0:15:57
GRATULERAR! BÄSTA POÄNGRESULTAT
- Nikki? - Där är du.
Är jag för sen till massagen?
Nej då, kom in. Gör det bekvämt för dig.
Min kollega kommer snart.
Är allt som det ska?
Jadå. Bara bra.
Fast, jag pratade med Karen,
och hon trodde att du kunde bli upprörd för att jag försöker hitta min mamma.
Jag? Nej då.
Det där var på grund av teakoljan.
Jag är nog allergisk.
Jaha. Det är skitjobbigt.
Jag hoppas du vet...
...att det inte sårar mig.
Vad du gör i ditt liv...
...skadar mig inte.
Jag är tuffare än jag ser ut.
Man måste vara tuff för att komma så långt i livet
när man inte är tuff.
Okej.
Tack, mamma.
Har hon gått?
Ja, jag tror det.
Känner ni er uppfriskade?
Hej. Kan jag få se på medlemsalternativen?
För en vän.
Alltså, jag ville bara att hon skulle veta att hennes mamma hade dött.
Och berätta att Tyler och jag har det bra.
Jag tänkte att hon kanske väntade på att jag skulle ta kontakt,
och sörjde över att jag inte gjorde det.
Raring, grejen är att Bev försökte hitta henne i flera år.
Vi... Vi tror inte att hon vill bli hittad.
Vi vill inte att du ska bli sårad.
Jag vill gå och hälsa på Bev.
Det är mors dag och hon har ingen annan som gör det.
- Okej. - Får jag det?
- Självklart. - Fint gjort.
Du kan väl ta med de här till henne.
- Tack. Älskar dig, mamma. - Ingen fara.
- Vi älskar dig, raring. - Okej.
Hej då.
Jag vill att du säger att vi gör det rätta.
Ja, pratstunden gjorde vi bra.
- Säkert? - Vi var jättebra.
Kom hit.
Alltså, vi klarar oss igenom
allt tillsammans om vi bara pratar med varandra.
Ja.
Om Karen ringer, vägrar jag tala med henne.
Och du med.
Så ska det låta, ja. Precis.
ATLANTRODD - KATASTROF HAJATTACK - UTTORKNING
SALTFÖRGIFTNING - DRUNKNING
TILL MINNE AV BEVERLY REID
VILA I FRID - JAG ÄLSKAR DIG MAMMA SHUSH
LILAC & THORN FLORISTER 020 7946 0382
Undertexter: Bengt-Ove Andersson