Gerai. Du, trys...
- Su Motinos diena! - Labas rytas.
- Labas. - Labas rytas.
Tėčiui kažkas pateko į akį.
Tik nereikia.
Nupirkom tau gėlių.
- Tik pažiūrėk. - Ačiū.
Užrašėm skirtingus atvirukus, nes nesutarėm dėl rašiklio.
- Žiūrėk. - Kaip miela, bičiuli.
Kaip gražu.
SU MAMOS DIENA AŠ TAVE MYLIU
Tik pažiūrėkit.
- Čia tau. - Ačiū.
Čia tie patys dešimt svarų, kurių prašei
- šios dienos pabėgimo kambariui? - Taip.
Ačiū.
Tu labai rūpestingas.
SU MOTINOS DIENA
- Gražus atvirukas. - Prabangus.
Ačiū.
Mano dovana – apsilankymas spa.
Bet tai mano dovana mano mamai.
Taip, bet aš eisiu kartu, nors nenoriu, vadinasi, tai bus mano dovana.
- Ačiū. - Prašom.
Nupirkom tau ypatingus pusryčius,
galėsi pasigaminti pati, kai susiruoši.
- Ačiū. - Šiandien tavo diena.
Kaip manai, jai viskas gerai?
- Princesei? - Taip.
Žinoma. O kas?
Atviruke ji kreipėsi į mane Niki.
Ji ima vadint mane Niki, kai tik kas nutinka.
- Ne, rodos, jai viskas gerai. - Taip?
Palaukim, kol bėdos pačios ateis,
- neieškokim jų patys. Gerai? - Taip.
- Kaip tavo akis? - Taip pat.
- Tikrai? - Taip.
Taip. Nejudėk.
- Ir šįkart nemirksėk. - Gerai.
Nebadyk pirštu.
Džiugi žinia!
Šiandien ruošiu ypatingą medžiagą savo tinklalaidei.
Ar tau tikrai reikia tos tinklalaidės, Skotai?
Klausyk. Jei ketini perplaukt Atlantą,
tinklalaidė būtina.
Juk ji tokia pat svarbi kaip ir valtis.
Plius, manau, kad kurt laidas –
sveikintina Vokietijos ekspresionistų išmonė.
Beje, vertingiausi prenumeratoriai dovanų gauna pirkinių krepšį.
ATLANTO SKOTAS
Skotai, aš...
Negaliu po miestą nešiotis krepšio su savo vyro veidu.
Rimtai?
Gerai. Man metas.
- Iki pasimatymo. Myliu. - Taip.
Būk geras.
Skotai!
Sveiki atvykę į paslaptingą ir linksmą Pabėgimo pasaulį
- pačioje Londono širdyje. - Kele! Agurkas!
Viskas, jis ištarė stop žodį. Aš girdėjau. Liaukis.
Juk kalbėjom apie tai. Draugams stop žodžių neturi prireikti.
Gerai. Liaukitės. Stop.
Nesuprantu, ką čia veikiu. Aš net vaikų nemyliu.
Myliu savo vaiką kartais.
Juk matei, kaip jie žaidė šeštadienį.
Jie turi išmokti bendradarbiauti
nesipešant.
Ir manau, jog tas pabėgimo kambarys padės.
Kele! Atšok!
Arba ne, ir jie čia žus. Bet kuriuo atveju, problemos neliks.
Į VISUS PASAULIUS
Sveiki atvykę į „Metropolis Capital“ banką.
- Taip! - Esu jūsų žaidimo vedėjas.
Padėsiu jums įvykdyti didžiausią banko apiplėšimą istorijoje.
Toks tavo darbas?
- Taip. - Maksai, elkis pagarbiai, gerai?
Durims užsidarius, per 60 min. turėsite
nusigaut į saugyklą ir pavogt auksą, iki kol įsijungs apsaugos kameros.
- Ar tai tavo kortelė? - Maksai.
- Taip, žinoma. - Ar ji tau patinka?
- Maiklai. - Jam patinka ta kortelė.
- Maiklai. - Jos mums – privalomos.
- Turi panelę, Kortele? - Maksai.
Jei neklausysim Kortelės,
nežinosim, ką daryti, suprantat?
Suburkite savo vagių komandą,
aptarkite kelią į vadovo kabinetą ir saugyklą.
Pabėkite su kortele... su auksu per rekordinį laiką,
tada galbūt atsidursite pirmaujančiųjų lentoje.
Lankei mokyklą, Kortele?
Maiklai. Kortelės padarytos arba nepadarytos klaidos gyvenime –
ne mūsų reikalas.
Tęskite, Kortele.
- Eime? - Taip!
Eime.
Pirmyn.
Rūsys.
Atidaryk.
Atleisk, bičiuli. Neimk į galvą. Dauguma jų – našlaičiai.
- Aišku. - Taip.
Man iš tiesų palenvėjo.
Ačiū.
Klausyk, bičiuli, gal likime čia kurį laiką.
Tegu padirbėja kaip komanda, supranti?
- Gerai. - Taip.
Komandos formavimas.
Nepamenu, kada paskutinį kartą buvau spa.
Tu eini kaip mano viešnia, tad apsimesk, kad tau aštuoniolika.
Gerai.
Pagalvok, kokia būtų tavo gimimo...
- 2005 m. birželio 5 d. - Greit suskaičiavai.
Net įtartina.
Imk. Čia mano draugės Maksin kortelė,
todėl tu būsi Maksin, o Niki bus tavo viešnia.
Kaip tai aš Maksin?
- Apsimesk, kad tavo vardas Maksin. - Bet aš nieko apie ją nežinau.
- Ir nereikia. - Ką ji veikia?
Iki pensijos dirbo koronere.
O jei manęs paklaus apie šį darbą?
Neklaus. Niekas su tavim nekalbės. Mes jiems už tai mokam.
O kaip Džilė? Ar kas bus manimi?
Ne. Yra dvi Maksin.
Tu ir toji Maksin, kad ir kur ji būtų.
Džilės nėra. Džilei – pauzė.
- Dieve. Padėk man. Aš bijau. - Eik.
- Laba diena. - Laba diena.
- Sveiki. - Aš koronerė Maksin.
Atleiskit, aš čia naujokė.
Taip. Radau jus. Ar paskirti jums kaip visada?
Gerai.
- Taip, pakaks. - Taip.
Kur jie nuėjo?
Į vadovo kabinetą.
VADOVO KABINETAS
Matai? Jie jau veikia kartu.
Turbūt perėjo į kitą patalpą.
Greiti jie. Negirdžiu jų.
Nuo ko pradėsim?
Gal paieškokime užuominų.
Ne.
„Nepamirškite užrakinti.“
Pavadino „Atlanto Skotu“
ir kalbina keliautojus, įveikusius didelius iššūkius.
Tikrai? Nes paskutinį kartą Fredis pas jį kalbėjo apie savo skyrybas.
Taip. Švelniai tariant.
Bet gerai, kad su juo dirba prodiuseris.
O, ne.
Jis tik apsimeta jį turintis, kad atrodytų profesionaliau.
Taigi, jis kalba vien apie irklavimą,
ir mane tai ima nervinti.
Dieve. Kiek mes čia jau sėdim?
Dvidešimt minučių.
Kodėl tu neprakaituoji?
Aš neprakaituoju. Nematau prasmės, tai ne man.
Gerai, Niki. Einu paplaukioti.
- Gerai. - Būsiu koridoriaus gale.
Sėkmės.
Kaip tau ji atrodo?
Gerai, o kas?
Nežinau. Man sudėtinga suprasti, kaip ji jaučiasi.
Gal tai kažkaip susiję su jos mama.
Rimtai? Manai?
Kodėl?
Juk šiandien Motinos diena. Jai sunki diena.
Taip. Tiesa.
Staiga išprakaitavai.
Tikrai?
Maksin?
Mama, tave.
Atsigulkite, aš paruošiu taures.
Tai gali sukelti šiokį tokį diskomfortą,
bet mačiau, kad tai darėte ne sykį.
Neabejoju, viskas bus gerai.
Todėl pasakiau: „Tik ne šį šimtmetį, bičiuli.“
Taigi, trys, dvi, viena, aš.
Jus sveikina „Atlanto Skotas“.
Šioje tinklalaidėje kalbinu keliautojus, tyrinėtojus,
pats besiruošdamas perirkluoti Atlantą rugpjūtį.
Šiandien pas mus vieši Salė Trent.
- Sveiki. - Jos knyga „Niekas neaišku“,
ne taip, kaip siūlo pavadinimas,
tapo man tikru įkvėpimu,
nes pats ruošiuosi imtis irklų.
Ir mano prodiuseris primena man, kad pasakyčiau jums,
jog šią laidą remia „Plantly“.
Skanios, rūpestingos daržovių dėžės, pristatomos jums į namus.
Geriau planetai, geriau ir jums. „Plantly“, gėris iš gamtos.
Atsiprašau, tai tiesiog...
Maniau, jei jie išgirs mane tai skaitant, patys pasiūlys mane remti.
- Aišku. Taip. - Taip.
- Taigi, Sale Trent. - Taip.
Nutapėte
itin ramų savo vienos jūroje paveikslą.
Jei jums patinka savo paties draugija.
Aš neturiu daug draugų.
Rašykite klausimus, bičiuliai.
Matau, telefono linijų lemputės jau dega,
mes tuoj imsimės ir jūsų.
Ir gavome klausimą elektroniniu paštu nuo Fredžio.
Ačiū, Fredi.
Aš jos to neklausiu. Bet ne, žiedo ji nemūvi.
- Pakalbėkime apie Atlanto vandenyną. - Taip.
Taigi, Sale Trent, jūsų knyga man patiko tuo,
kad parodote, jog viskas įmanoma.
Aš net pagalvojau: „Žinote, ką? Aš irgi galiu.“
Puiku. Labai malonu,
nes daug žmonių kreipia dėmesį į mano kelionės minusus.
Man labiau patinka susitelkti į tai, kas toje kelionėje pavyko.
Taip, tuoj susitelksite.
Taip. Kuri dalis jums labiausiai patiko?
- Pradžia. - Taip, gerai.
Gerai. O kodėl?
- Ar skaitėte visą knygą? - Taip, žinoma.
Skaičiau... Taip, perskaičiau visą knygą. Skaičiau
beveik visą.
Tai pasitaiko itin retai, ir nenoriu jūsų gąsdinti.
Viena nesėkminga banga ir tiek.
Devynios dienos oro kišenėje po apversta valtimi.
„PROGRESAS REIKALAUJA IŠTVERMĖS“
Regis, personalo budėjimo grafike matau kodą.
Gerai. Kalbėk.
- „Bilis. Olegas. Pavanas.“ - Bop.
„Kiranas. Asizas. Nikas. Saimonas.“
„Bopcans.“
Ką reiškia „Bopcans“?
Iš pirmo žvilgsnio, nieko.
Bet žiūrėk į datą: „Trečia savaitė iš keturių.“
Kokia trečia ir ketvirta raidės? „PC“ reiškia...
atviruką.
Šis atvirukas yra raktas, rakinantis viską šiame kabinete.
- Ir? - Ir jis iš Graikijos.
Ir ką gi čia turim?
Graikišką jogurtą.
Brūkšninis kodas „028573 299“. Štai tau ir kodas.
Per daug skaičių durų spynai.
Nulis, du, aštuoni, penki,
septyni, trys, du, devyni, devyni.
Ne. Turi būt paprasčiau.
Tai...
GARETAS
Štai. Ant šio kavos puodelio užrašyta „Garetas“.
Garetas, matyt, yra banko vadovo vardas,
tad kodas turbūt susijęs su juo. Gal gimimo data ar...
Darbuotojų dokumentų segtuvai.
Tuojau.
Nagi, Garetai, įžūlus tu...
„METROPOLIS CAPITAL“ DĖŽĖ NR. 396
ATKREIPKITE DĖMESĮ
Jei norit rast užuominą, kaip patekti į saugyklą,
įdėmiai apsidairykite.
Gerai?
Ar čia tu, Kortele?
Čia žaidimo vedėjas, taip.
Jums gali būt įdomiau, jei padėtumėte į šalį telefonus.
Iš kur jis žino apie telefonus?
Tu mus stebi?
Tu pedofilas?
Kortelė pedofilas!
Norite sužinot kitą užuominą?
Ne. Atidaryk duris.
Jūs beveik priėjote auksą saugy...
Atidaryk duris, Kortele, antraip visi sužinos, kad esi pedofilas.
- Pašėlkime. - Ateikit.
Ačiū, Kortele.
Nereikia. Ačiū.
Maksin?
Taip?
Ateikite.
Štai kur tu. Gerai. Mums reikia pakalbėt akis į akį.
Eime su manim. Greičiau.
Kas atsitiko?
Karen.
Eik ir atsisėsk.
Klausyk, Niki kažką įtaria.
Privalai jai pasakyti, kad ieškojom Kat.
- Čia? - Taip.
Kur visi atsipalaidavę. Ir įsisupę į rankšluosčius.
Tu man pažadėjai, kad pasakysi.
- Tik todėl tau padėjau. - Taip, žinau. Ir pasakysiu.
- Princese. - Sakiau, kad pasakysiu!
Senojo namo numerius įvedei?
- Taip. - Net ir laikinuosius?
- Sanfordo terasos, 2012? - Taip.
Vargeli. O medicininėje kortelėje nieko?
Pala.
C7913Y. Žinoma!
Septyni, devyni. 79. Cheminis aukso numeris.
Iš kur, po galais, tai žinai, „Bopcans“?
Tonos žinių, bičiuli. Tonos.
Mes tikrai pateksime į pirmaujančiųjų gretas.
Nagi.
Taip!
Pala, sekundėlę. Minutėlę.
O gal durys yra spąstai? Žiūrėk. „Aukštyn.“
Išgyvenau
laižydama kondensato lašus nuo atramos kojoms.
Vienas lyžtelėjimas ryte. Du vakare, prabangiai.
Ketvirtą dieną mirkstant sūriame vandenyje
man nusilupo viršutinis odos sluoksnis.
- Bet bandydama ištrūkti... - Gerai. Puiku.
Gerai. Pereikime prie telefono skambučių.
- Skambina Fredis iš Londono. - Gerai.
Ar aš...
Taip, įjunkite garsiakalbį.
- Alio? - Labas.
Fredi, tu eteryje.
Pastovus klausytojas, bet skambinu pirmą kartą.
Man įdomu, ar jūsų vaikinas ar ilgametis partneris
- nerimavo dėl... - Ne.
Atsiprašau.
- Matai ką? - Ne. Nieko. Tamsu.
Taip, o tu žiūrėk pro tamsą.
Ką?
Kas čia vyksta, po galais?
GARETAS - 34 IŠSISKYRĘS KODĖL? 0 VAIKŲ?
Ką jūs veikiat mano kabinete?
Garetai?
Porai žodžių.
Kas nutiko?
Kas? Mane masažavo.
Tu padėjai Princesei ieškoti jos mamos?
Klausyk. Ji kreipėsi į mane, nes jautė nerimą.
O tada, kai nuvažiavome į Braitoną,
- ji jos nerado. - Ką?
Braitonas? Štai kas tada buvo? Maniau, dėl to stalo.
Ne, ji manė, kad ten gyvena Kat.
Kaip tu galėjai?
Klausyk, ji vis tiek būtų nuvažiavusi.
- Jai reikėjo manęs, kad padėčiau... - Jai reikėjo manęs, ne tavęs!
Dieve. Ką tokio padarei, jog manytum,
- kad esi geresnė už mane? - Aš taip nemanau.
Taip, manai! Visada taip manei.
Aš viską gaunu sunkiu darbu,
o tau viskas tiesiog iš dangaus nukrinta.
- Ką? - Didžiulis namas,
už kurį nemokėjai, vaikas, kurio neplanavai,
su vardu, kurio nesugalvojai.
Aš sugalvojau tą vardą.
Visada žinojai, kad aš norėjau savo dukrą pavadinti Styve
Styvės Niks garbei.
Aš jos nevadinau Styvės Niks garbei...
- Taip? - ...aš ją pavadinau...
Styvio Vonderio garbei.
Tu nevadinai savo dukters Styve
- Styvio Vonderio garbei. - Vadinau.
Tai pasakyk nors vieną jo dainos pavadinimą.
Būtent.
Tau juk nebereikėjo to vardo, nes tavo vaikai jau buvo su vardais!
Kokia tu pikta. Esi pikta savanaudė.
Tai tu čia savanaudė.
- Aš? Visi žino, kad aš gera. - Ne.
Tu esi didžiulis ašarų maišas, galintis pratrūkt bet kurią sekundę.
Ji negalėjo tau sakyt, nes žinojo, kad susinervinsi.
Taip, filmuose tokios kaip tu
tampa tokiomis kaip aš, filmas baigias ir visi laimingi.
Žinai, ką?
Ar nebandei nors trumpam negalvoti apie save?
Tu esi neatsakinga ir tau į visus nusispjaut.
Ir seniai norėjau tau pasakyt,
jog niekas nemėgsta tavo saldžiarūgštės vištienos. Ji per saldi.
Kur rūgštumas, Karen? Kur jis?
Aš bent jau žinau, kaip daryti sūrių rinkinį!
Trys kilai švelnaus čederio nesudaro sūrio rinkinio.
Maniau, kad šaldytuve turėjau Edamo!
„I Just Called To Say I Love You“!
Po velnių.
Ypatinga rusiška technika.
Atpalaiduojanti.
Dar sykį atleisk dėl viso to, bičiuli.
Spėju, tai nutinka gana dažnai, tiesa?
Apatinis aukštas.
Bijau pagalvoti apie vaikų būklę.
1. „KAMDENO SEPIJOS“ 0:15:57
SVEIKINAME! MŪSŲ NAUJI REKORDININKAI
- Niki? - Štai kur tu.
Ar aš pavėlavau masažui?
Ne, užeik. Įsitaisyk patogiai.
Tuoj ateis mano kolegė.
Ar viskas gerai?
Taip. Gerai.
Aš ką tik kalbėjau su Karen.
Ji sakė, kad tu supykai dėl to, kad ieškojau savo mamos.
Aš? Ne.
Tiesiog ašarojau nuo arbatmedžio aliejaus.
Spėju, aš jam alergiška.
Aišku. Košmaras.
Tikiuosi, tu žinai,
kad manęs tai neskaudina.
Ką sprendi daryt gyvenime
manęs tai neskaudina.
Aš tvirtesnė nei atrodau.
Turi būt tikrai kieta, kad išgyventum tiek, kiek aš,
jei nesi kieta.
Aišku.
Ačiū, mama.
Ar ji išėjo?
Taip, regis.
Gerai pailsėjote?
Sveiki. Parodykite man narystės rūšis.
Draugei patarsiu.
Tik norėjau jai pranešt, kad jos mama mirė. Ir viskas.
Ir pasakyt, kad mums su Taileriu gerai.
Maniau, gal ji laukė, kad aš su ja susisiekčiau,
gal ji liūdėjo, nes tylėjau.
Žinok, brangioji, Bev bandė ją surasti ilgus metus.
Mes tik manom, kad ji pati nenorėjo būt surasta.
Mes nenorim, kad būtum įskaudinta, supranti?
Norėčiau nueiti pas Bev.
Šiandien Motinos diena, o pas ją niekas neateis.
- Gerai. - Galiu?
- Žinoma. Taip. - Gerai.
Nunešk jai šias gėles.
- Ačiū. Aš tave myliu, mama. - Prašom.
- Mes tave mylim, širdele. - Gerai.
Iki.
Man reikia, kad pasakytum man, jog elgiamės teisingai.
Šis pokalbis buvo puikus.
- Tikrai? - Taip, mums pavyko puikiai.
Ateik čia.
Mes ištversim viską kartu,
jei kalbėsimės.
Taip.
Jei skambins Karen, aš su ja nekalbu.
Nekalbi ir tu.
Puikus nusiteikimas. Būtent.
PLAUKIMAS PER ATLANTĄ - TRAGEDIJA RYKLIAI - NUDEGIMAS SAULĖJE
APSINUODIJIMAS DRUSKA - SKENDIMAS
PRISIMENAM SU MEILE BEVERLI REID
ILSĖKIS RAMYBĖJE - MYLIU TAVE, MAMA ŠA XXX
FLORISTAI „LILAC & THORN“ 020 7946 0382
Išvertė Egidija Namavičė