Oké. Kettő, három...
- Boldog anyák napját! - Jó reggelt!
- Sziasztok! - Jó reggelt!
Apátoknak belement valami a szemébe.
Ne erőlködj!
Hoztunk neked virágot.
- Aztamindenit! - Köszönöm!
Külön lapot írtunk, mert nem tudtunk megegyezni a tollban.
- Nézd! - Ez nagyon aranyos, haver!
Milyen kedves!
BOLDOG ANYÁK NAPJÁT SZERETLEK
Ide süss!
- A tiéd. - Köszönöm!
Ez az a tíz font, amit kölcsönkértél
- a mai szabadulószobára? - Aha.
Nahát! Köszönöm!
Nagyon figyelmes.
BOLDOG ANYÁK NAPJÁT
- Szép lap! - Nagyon menő!
Köszönöm!
Az én ajándékom a szépségszalon.
De az az én ajándékom anyukámnak.
Igen, de én is megyek, pedig nem akarok, úgyhogy a jövés az ajándékom.
- Hát, köszönöm! - Szívesen!
Különleges reggelit vettünk neked,
úgyhogy lejöhetsz megsütni, amikor neked jó.
- Köszönöm! - Ez a te napod.
Szerinted minden oké vele?
- Princess-szel? - Aha.
Igen, miért?
Csak Nikkinek szólít a lapon.
Ha van valami, mindig újrakezdi a nikkizést.
- Nem, nem látni rajta semmit. - Nem?
Hé, ne keressünk ott bajt,
- ahol nincs! Jó? - Jó.
- Hogy van a szemed? - Még benne van.
- Tényleg? - Aha.
Na jó! Feküdj nyugodtan!
- Oké, és most ne pislogj! - Oké.
Ne nagyon bökdösd!
PRÓBÁLKOZÁSOK
Izgalmas hírem van!
Ma veszem fel a podcastom különkiadását.
Tényleg kell neked egy podcast, Scott?
Ha valaki átevezi az óceánt, akkor kell egy kísérő podcast.
Mármint... éppolyan fontos, mint a csónak.
Plusz szerintem az „Így készült” műsorok
nagyon népszerűek a német expresszionista művészetben.
Plusz a kiemelt feliratkozók, mint te is, ingyenvászontáskát kapnak.
SCOTT KAPITÁNY
Scott, én ne...
Nem mászkálhatok egy olyan szatyorral, amin a férjem arca van.
Nem?
Oké. Na én megyek.
- Találkozunk! Szeretlek. - Aha.
Jó legyél!
Scott!
Üdv a Szabaduló világban, a rejtélyek és a szórakozás helyén,
- itt, London szívében! - Kelly! Csemiubi! Csemiubi!
Oké, kimondta a biztonsági szót. Hallottam. Hagyd abba!
Ezt már megbeszéltük. Barátoknak nincs szükségük biztonsági szóra.
Na jó! Elég legyen! Állj!
Nem tudom, minek csinálom. Nem is szeretem a gyerekeket.
Az enyémet igen, néha.
Láttad a meccset szombaton.
Meg kell tanulniuk együttműködni anélkül,
hogy veszekedéssé fajulna.
Szerintem a szabadulószoba segít rajta.
Kelly! Szállj le rólam!
Vagy nem, és most meghalnak. Bárhogy is, probléma megoldva.
MINDEN VILÁG FELÉ
Üdvözlet a Metropolis Bankban!
- Ez az! - Én vagyok a játékmester,
és én segítek majd nyélbe ütni a történelem legnagyobb bankrablását.
Ez a munkád?
- Igen. - Max, több tiszteletet! Rendben?
Az ajtó záródása után 60 percetek van,
hogy ellopjátok a széfből az aranyat, aztán a kamerák visszakapcsolnak.
- Az a nyakpántod? - Max!
- Igen, látod. - És szereted?
- Michael! - Imádja a nyakpántot.
- Michael! - Hát, kötelező hordanunk.
- Van barátnőd, Nyakpánt? - Max!
Ha nem figyelünk Nyakpántra,
akkor nem tudjuk meg, mit kell csinálni.
Állítsátok össze a kokaintolvaj-csapatotokat,
találjátok meg az utat az igazgatói irodán át a széfig!
Szökjetek meg a nyakpánttal... az arannyal rekordidő alatt,
és lehet, hogy felkerültök a ranglistára!
Jártál suliba, Nyakpánt?
Michael! Nyakpánt akár hibázott életében, akár nem,
nekünk semmi közünk hozzá.
Folytasd, Nyakpánt!
- Mehetünk? - Igen!
Gyerünk!
Szerezzük meg!
Pinceszint.
Nyisd ki!
PINCESZINT
Bocs, haver! Nézd, ne vedd a szívedre! Soknak nincsenek szülei.
- Vagy úgy! - Igen.
Igen, ettől tényleg kicsit jobban érzem magam.
Köszönöm!
Tudod, mit, haver? Talán, le kéne maradnunk egy kicsit.
Hogy lássuk, tudnak-e csapatban dolgozni, érted?
- Oké. - Igen.
- Csapatépítési gyakorlat. - Ja.
Nem is tudom, mikor voltam szépségszalonban.
Oké. Te az én vendégemként jössz. Tizennyolcnak kell kiadnod magad.
Oké.
Találj ki valami hihető szülinapot magadnak...
- 2005. június 5. - Hát ez gyors volt.
Gyanúsan.
Na jó. Ez a barátnőm, Maxine kártyája,
úgyhogy te leszel Maxine, Nikki pedig a vendéged.
Mi, én leszek Maxine?
- Úgy kell tenned, mintha Maxine lennél. - Dehát nem tudok róla semmit!
- Nem is kell. - Mivel foglalkozik?
Nyugalmazott halottkém.
És ha a halottkémségről kérdeznek?
Nem fognak. Nem beszélgetnek senkivel. Ezért fizet az ember.
És mi lesz Jillyvel? Valaki majd én lesz?
Nem. Maxine-ből kettő van.
Te itt, és az igazi Maxine, legyen bárhol is.
Senki sem Jilly. Jilly fel van függesztve.
- Úristen! Segíts! Félek. - Menj csak!
- Üdvözlöm! - Üdvözlöm!
- A halottkém vagyok, Maxine.
Elnézést, új vagyok itt.
Ó, igen. Meg is van. Foglalhatom a szokásosat?
Oké.
- Igen, ennyi biztos elég. - Igen.
Melyik is volt az?
Az igazgatói iroda.
IGAZGATÓI IRODA
Látod? Máris összedolgoznak.
Biztos továbbjutottak a következő szobába.
Ez gyors volt. Nem hallom őket.
Hol kezdjük?
Hát, gondolom, kezdjünk nyomokat keresni.
Nem.
„Ne felejtsd el bezárni!”
Igen, Scott kapitány a címe,
amiben olyan kalandorokat kérdez, akik nagy kihívásoknak tettek eleget.
Komolyan? Mert a legutóbbi adásban Freddy mesélt a válásáról.
Ja. Az erős túlzás volt.
Az azért jó, hogy van producere.
Ó, nem. Nincs.
Csak úgy tesz, hogy profibbnak tűnjön a dolog.
Mindegy, csak az evezésről tud beszélni,
és már az agyamra megy vele.
Úristen! Mióta vagyunk már bent?
Húsz perce.
Te hogyhogy nem izzadsz?
Én nem izzadok. Értelmetlen, egyszerűen nem nekem való.
Oké, Nikki, elmegyek úszni egyet.
- Itt leszek a folyosó végén. - Oké.
Jó úszást!
Szerinted minden oké vele?
Igen. Miért?
Nem tudom. Olyan, mintha folyton újra meg kéne fejtenem.
Gondoltam, talán az anyukája miatt van.
Komolyan? Gondolod?
Miért lenne miatta?
Végül is anyák napja van. Nehéz nap ez neki.
Igen. Igen, aha.
Jé, most elkezdtél izzadni!
Tényleg?
Maxine?
Anya, az te vagy.
Feküdjön fel! Előkészítem a köpölyöket.
Ez elég kellemetlen tud lenni,
de láttam, hogy már sokszor végeztette.
Biztos minden rendben lesz.
És akkor mondtam, tudja: „Majd, ha fagy, haver!”
Akkor három, kettő, egy, én.
Üdv a Scott kapitány adásában,
a podcastban, amelyben kalandorokkal és felfedezőkkel találkozom,
miközben felkészülök a saját augusztusi transzatlanti evezésemre!
Mai adásunkban itt van velünk Sally Trent.
- Üdv! - Ő A nyílt tengeren szerzője,
ami jobb, mint a címéből hinnénk,
és ami rettentő inspiráló volt nekem,
mivel magam is készülök evezőt ragadni.
És a producerem mondja, hogy itt az ideje, hogy elmondjam,
hogy a mai adást a Zöldséges támogatta.
Ízletes, tudatosan válogatott zöldségdobozok házhoz szállítva.
Jobb a bolygónak, jobb önöknek. Zöldséges. A természet legjava.
Bocsánat, csak... én csak...
Abban bízom, ha mindig felolvasom, akkor szponzorálnak.
- Oké. Igen. - Igen.
- Tehát Sally Trent. - Igen.
Ön olyan képet fest...
hogy csodálatosan békés a tengeren töltött magányos élet.
Hacsak nem zavaró az ember saját társasága.
Nincs sok barátom, úgyhogy...
Jöhetnek még a kérdések, emberek!
Látom, hogy felizzottak a telefonvonalaink,
hamarosan mindet felvesszük.
És máris kaptunk emailben egy kérdést Freddytől.
Köszönjük, Freddy!
Rendben, ezt nem kérdezem meg tőle. De nem, nincs rajta gyűrű.
- Beszéljünk egy kicsit az óceánról! - Hű! Igen.
Nos, Sally Trent, az egyik dolog, amit a legjobban szeretek a könyvében, az,
hogy milyen befogadhatóan fogalmaz.
Azt gondoltam: „Tudjátok, mit? Ez nekem is megy.”
Jó. Ez nagyon klassz,
mert nagyon sokan az út negatívumait helyezik előtérbe.
Én azzal szeretek foglalkozni, ami jól ment az út során.
Persze, még szép!
Igen. Mi volt a kedvenc része?
- Hát, az indulás. - Igen, ok... Hát, oké.
Értem. És miért?
- Elolvasta az egész könyvet? - Igen, még szép!
Olvastam... Igen, az egész könyvet olvastam. Elolvastam...
majdnem az egészet.
Ennek egy az 1000-hez volt az esélye, és egyáltalán nem akarom letörni.
Csak egy szokatlan hullám volt, és ennyi.
Kilenc nap a hajótest alatt egy légzsákban.
„KITARTÁS NÉLKÜL NINCS HALADÁS”
Azt hiszem, mintázatot találtam a személyzeti beosztásokban.
Oké. Mondd!
- „Billie. Oleg. Paavan.” - Hopp!
„Liam. Asiz. Nick. Simon.”
BOBPLANS
„Boplans.”
Mi az a „Boplans”?
Elsőre semmi.
De nézd a dátumot! „A negyedik hó harmadikán kezdődő hét.”
Nézd meg a harmadik és a negyedik betűt! „PL”, vagyis...
postai levelezőlap.
Ez a képeslap a nyavalyás rosette-i kő mindenhez ebben a szobában.
- És? - És Görögországból van.
És mi van itt nekünk?
Görög joghurt.
Amin a vonalkód „028573 299”. Tessék, megvan a kód!
Azért ez elég sok szám ajtónyitónak.
Nulla, kettő, nyolc, öt,
hét, három, kettő, kilenc, kilenc.
Nem. Ugyan! Ennél valami egyszerűbbnek kell lennie.
Mondjuk...
Oké. Erre a kávésbögrére az van írva, hogy „Gareth”.
Biztos Garethnek hívják a bankigazgatót,
így a kód biztos kapcsolódik hozzá. Talán a születési dátuma, vagy...
Azok ott személyi akták.
Nézem!
Na jó! Gyerünk, Gareth, te huncut kis...
METROPOLIS BANK DOBOZSZÁM: 396
EZT FIGYELD
Ha nyomot akartok találni, ami a széfhez vezet,
akkor a figyelem gyümölcsöző.
Oké?
Te vagy az, Nyakpánt?
A játékmester, igen.
Lehet, hogy jobban élveznétek, ha nem mobiloznátok.
Honnan tudja, hogy mobilozunk?
Te nézel minket?
Mi vagy te, pedo?
Hé, Nyakpánt pedo!
Szeretnétek még egy nyomot?
Nem. Nyisd ki az ajtót!
Csak egy szobára vagytok az arannyal teli széftől...
Azonnal nyiss ajtót, Nyakpánt, vagy mindenkinek elmondjuk, hogy pedo vagy!
- Bulizzunk! - Siker!
Köszönöm, Nyakpánt!
Nem az én világom. Köszönöm!
Maxine?
Igen?
Jöjjön velem!
Hát itt vagy! Oké. Beszélnünk kell négyszemközt.
Gyere csak velem! Most!
Mi a baj?
Karen!
Menj, ülj le!
Nézd, Nikki gyanakszik! Tudja, hogy valami nem stimmel.
Meg kell mondanod neki, hogy kerestük Katet.
- Itt? - Igen.
Amikor mindenki el van lazulva. Törölközőben.
Megígérted nekem, hogy elmondod neki.
- Csakis ezért segítettem. - Igen, tudom. El fogom mondani.
- Princess! - Mondtam, hogy elmondom!
Megpróbáltad az összes régi házszámot?
- Igen. - Az ideigleneseket is?
- Sanford Terrace, 2012? - Igen.
Jaj! Biztos, hogy nincs semmi az orvosi leleteiben? Nincs?
Várjunk csak!
„C7913Y.” Hát persze!
Hét-kilenc. Hetvenkilenc. Az arany kémiai rendszáma.
Honnan az ördögből tudsz ilyeneket, „Boplans”?
Rétegek, haver. Sokrétű vagyok.
Ezzel tuti felkerülünk a ranglistára.
Gyerünk!
Igen! Gyere...
Na várjunk csak egy kicsit! Várjunk egy percet!
Talán az ajtó csak csali. Nézd csak! „Erre fel!”
Úgy maradtam életben,
hogy a felborult lábtartóban lecsapódott párát nyalogattam.
Egy nyalás reggel. Kettő este. Az maga volt az élvezet.
A negyedik napra a hosszas tengervízben ázástól
az egész testemen lehámlott a bőröm felső rétege.
- De ahogy próbáltam kiúszni... - Oké. Jó.
Oké. Nézzük a telefonokat!
- Itt van F... Freddy Londonból. - Oké.
Csak így...
Igen, hangosítsa ki!
- Halló! - Halló!
Freddy, adásban van.
Üdv, régi hallgató vagyok, először telefonálok.
Az érdekelne, hogy a barátja vagy a hosszú távú partnere
- aggódott-e... - Nem. Nem.
Bocsánat!
- Látsz valamit? - Nem. Nem igazán. Elég sötét van.
Igen, át kell nézned a sötétségen.
Mi?
Mi a fene folyik itt?
MIÉRT VÁLT EL??? NINCS GYEREK?
Mit keresnek az irodámban?
Gareth?
Beszélhetnénk?
Mi a baj?
Mi van? Épp masszázsom volt.
Te segítettél Princessnek keresni az anyját?
Oké, nézd! Azért jött hozzám, mert izgult.
És mikor Brightonba mentünk,
- már úgysem volt ott. - Mi?
Brighton? Az azért volt? Azt hittem, a bútorfelújítás miatt.
Nem. Nem, Princess szerint ott lakott Kat.
Hogy tehetted ezt?
Nézd, úgyis megtette volna!
- Meg kellett róla győződnie, hogy... - Rám volt szüksége, nem rád!
Jézusom! Mégis pontosan mit csináltál, amitől úgy érzed,
- hogy jobb vagy nálam? - Nem érzem úgy.
De igen! Mindig úgy érezted.
Nekem meg kellett dolgoznom mindenért, amim van,
neked meg minden az öledbe hullott.
- Mi? - Abban a nagy házban,
amiért nem fizettél, egy gyerekkel, akit nem terveztél,
akinek a nevén nem is gondolkodtál.
Igenis gondolkodtam ezen a néven.
Mindig is tudtad, hogy a lányomat Stevie-nek akarom elnevezni
Stevie Nicks után.
Én nem Stevie Nicks után neveztem el...
- Nem? - ...a név máshonnan jött.
Stevie Wonder.
A lányodat nem Stevie Wonder után
- nevezted Stevie-nek. - De igen.
Oké. Akkor mondj egy dalt tőle!
Pontosan.
Jó, amúgy sem tudnád használni, a gyerekeidnek már volt nevük!
De gonosz vagy! Gonosz, önző ember vagy.
Te vagy az önző.
- Én? Én híresen kedves vagyok. - Nem.
Te csak egy bőgőmasina vagy, aki bármelyik percben rázendíthet.
Nem tudott hozzád fordulni, mert tudta, hogy felidegesítenéd magad.
Igen, hát a filmekben az ilyen emberekből, mint te,
olyanok lesznek, mint én, és vége a filmnek, mindenki boldog.
Tudod, mit?
Gondoltál már arra, hogy csak egy icipicit ne magadra gondolj?
Igazából te felelőtlen és meggondolatlan vagy.
És ezt már évek óta el akartam mondani:
senki sem szereti az édes-savanyú csirkédet. Túl édes.
Hol a savanyúság, Karen? Hol van?
Én legalább tudok sajttálat csinálni!
A három kiló enyhén érlelt cheddar még nem sajttál.
Azt hittem, hogy van egy kis edami a hűtőben!
„I Just Called To Say I Love You!”
A fenébe!
Különleges orosz technika.
Ellazít.
Még egyszer bocsánat minden miatt!
Gondolom, elég sokszor előfordul az ilyesmi, ugye?
Földszint.
Borzasztó állapotban lehetnek a gyerekek.
RANGLISTA 1. CAMDENI TINTAHALAK
GRATULÁLUNK! AZ ÚJ REKORDEREINK
- Nikki? - Hát itt vagy!
Későn jövök masszázsra?
Nem, nem. Gyere be! Helyezd magad kényelembe!
A kollégám mindjárt itt lesz.
Minden rendben?
Igen. Minden.
Csak mert beszéltem Karennel,
és azt mondta, hogy ideges vagy, hogy keresem az anyukámat.
Én? Nem.
Biztos a teafaolaj miatt borultam ki.
Lehet, hogy allergiás vagyok rá.
Na tessék! Ez egy rémálom.
Remélem, tudod...
hogy nem bántasz meg vele.
Bármit is csinálsz az életedben...
az engem nem bánt.
Keményebb vagyok, mint hinnétek.
Irtó keménynek kell lenni, hogy idáig juss,
ha nem vagy kemény.
Oké.
Köszi, anya!
Elment a nő?
Igen, azt hiszem.
Kellemesen felfrissültek?
Üdv! Láthatnám a tagsági lehetőségeket?
Egy barátnőmnek.
Nézzétek, csak azt akartam, hogy tudja, hogy az anyja meghalt. Ez minden.
És elmondani, hogy jól vagyunk Tylerrel.
Gondoltam, lehet, hogy azt várja, én keressem meg,
és szomorú, hogy nem tettem meg.
A helyzet az, drágám, hogy Bev évekig próbált a nyomára akadni.
Mi... Szerintünk nem akarja, hogy megtalálják.
Nem akarjuk, hogy bajod essen, tudod?
Szeretném meglátogatni Bevet.
Anyák napja van, és nincs senkije, aki kimenne.
- Oké. - Mehetek?
- Persze. Igen. - Nagyon jó.
Menj, és vidd ki neki ezt!
- Köszönöm! Szeretlek, anya! - Semmi baj!
- Szeretünk, drágám! - Oké.
Szia!
Nyugtass meg, hogy helyesen cselekszünk!
Hát, ez a beszélgetés királyul sikerült.
- Tényleg? - Igen, csúcsok voltunk.
Gyere ide!
Bármin túljuthatunk együtt,
ha mindent megbeszélünk.
Igen.
Ha Karen hív, nem beszélek vele.
És te se beszélhetsz.
Ez a beszéd, igen. Pontosan.
ÓCEÁNI EVEZŐS HALÁL - KATASZTRÓFA CÁPATÁMADÁS - NAPÉGÉS
SÓMÉRGEZÉS FULLADÁS
EMLÉKED ÖRÖKKÉ ÉL
NYUGODJ BÉKÉBEN - SZERETLEK, ANYA CSITT
AKÁC ÉS TÖVIS VIRÁGÜZLET
A feliratot fordította: Binder Natália