אוקיי. שתיים, שלוש...
- יום אם שמח! - בוקר טוב.
- היי. - בוקר טוב.
לאבא היה משהו בעין.
נו, באמת.
הבאנו לך פרחים.
- תודה. - תראו מה זה.
כתבנו שני כרטיסי ברכה כי לא הסכמנו על צבע העט.
- תראה. - מקסים, מתוק.
ממש יפה מצידך.
יום אם שמח - אני אוהב אותך -
תראו, תראו.
- זה בשבילך. - תודה.
אלה העשרה ליש״ט שלווית ממני
- כדי ללכת לחדר בריחה היום? - כן.
וואו. תודה.
יפה מצידך.
יום אם שמח -
- כרטיס ברכה יפה. - מהודר מאוד.
תודה.
המתנה שלי היא הנסיעה לספא.
אבל זו המתנה שאני נותנת לאימא שלי.
כן, אבל אני באה ואני לא רוצה לבוא, אז זו המתנה שלי.
- תודה. - בבקשה.
קנינו לך ארוחת בוקר מיוחדת...
אז את יכולה לרדת להכין אותה כשתרצי.
- תודה. - זה היום שלך.
היא נראית לך בסדר?
- פרינסס? - כן.
כן, למה?
פשוט היא כינתה אותי ניקי בכרטיס הברכה.
בכל פעם כשיש בעיה, היא חוזרת לכנות אותי ניקי.
- לא, היא נראית בסדר. - כן?
היי, בואי נחכה שהצרות יצוצו
- במקום לחפש אותן. טוב? - טוב.
- מה שלום העין שלך? - זה עדיין לא יצא.
- כן? - כן.
טוב. תשכב בלי לזוז.
- אוקיי, אל תמצמץ הפעם. - אוקיי.
אל תחטטי יותר מדי.
קמדן לוק -
חדשות מרגשות!
אני מקליט היום פרק מיוחד בפודקאסט שלי.
אתה באמת צריך פודקאסט, סקוט?
מי שרוצה לחצות בחתירה את האוקיינוס האטלנטי
צריך פודקאסט.
זה חשוב כמו הסירה.
ואני חושב שתוכניות מייקינג אוף
זוכות להערכה רבה בקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני.
ומנויים מהשורה הראשונה, כמוך, מקבלים תיק בחינם.
סקוט של האוקיינוס האטלנטי -
אוי, סקוט, אני לא...
אני לא יכולה להסתובב העיר עם תיק שהפנים של בעלי מודפסים עליו.
באמת?
אוקיי. טוב, אני זזה.
- נתראה. אוהבת אותך. - כן.
תתנהג יפה.
סקוט!
ברוכים הבאים לעולם הבריחה. עולם מסתורי ומהנה,
- כאן בלב לונדון. - קלי! קלי! חמוץ! חמוץ!
אוקיי, הוא אמר את מילת הביטחון. שמעתי אותו. תפסיקי.
חבר׳ה, דיברנו על זה. חברים לא צריכים מילות ביטחון.
טוב. תפסיקו. די, די, די.
אני לא יודע למה אני עושה את זה. אני אפילו לא אוהב ילדים.
אני אוהב את הילד שלי לפעמים.
שמע, ראית את המשחק בשבת.
הם צריכים למצוא דרך לעבוד יחד
בלי שזה ידרדר לריב.
ואני חושב שחדר בריחה יעזור.
קלי! תעזבי!
או שלא והם ימותו שם בפנים. כך או כך הבעיה תיפתר.
לכל העולמות -
ברוכים הבאים לבנק הראשי של מטרופוליס.
- כן! - אני מנהל המשחק
ואני כאן כדי לעזור לכם להצליח בשוד הבנקים הגדול בהיסטוריה.
זו העבודה שלך?
- כן. - מקס, תתנהג בנימוס, חמוד. טוב?
לאחר סגירת הדלתות יהיו לכם 60 דקות
להגיע לכספת ולגנוב את הזהב לפני שמצלמות האבטחה יחזרו לפעול.
- זה השרוך שלך? - מקס.
- כן, מן הסתם. - אתה אוהב את השרוך?
- מייקל. - הוא מת על השרוך.
- מייקל. - מכריחים אותנו לענוד אותו.
- יש לך חברה, שרוך? - מקס.
אם לא נקשיב לשרוך,
לא נדע מה לעשות, נכון?
הרכיבו את צוות הגנבים המכורים שלכם,
תעברו את משרד המנהל ותגיעו לכספת.
אם תברחו עם השרוך... עם הזהב בזמן שיא,
אולי תמצאו את עצמכם בטבלת המובילים.
סיימת בית ספר, שרוך?
מייקל. לא משנה אילו טעויות שרוך עשה או לא עשה בחייו,
זה לא ענייננו.
תמשיך, שרוך.
- שנתחיל? - כן!
קדימה.
בואו נמצא אותו.
מרתף.
תפתח.
קומת מרתף -
מצטער, ידידי. שמע, אל תתייחס. להרבה מהם אין הורים.
- אוקיי. - כן.
כן, זה באמת משפר את הרגשתי.
תודה.
יודע מה, אחי? אולי כדאי שנישאר קצת מאחור.
נראה הם יכולים לעבוד יחד כצוות, מבין אותי?
- אוקיי. - כן.
- תרגיל גיבוש. - כן.
אני לא זוכרת מתי הייתה הפעם האחרונה שהייתי בספא.
אוקיי. אם את באה כאורחת שלי, את צריכה להעמיד פנים שאת בת 18.
אוקיי.
תחשבי מה תאריך הלידה שלך...
- חמישה ביוני, 2005. - זה היה מהיר.
חשוד.
טוב. זה הכרטיס של חברה שלי מקסין,
אז את תהיי מקסין וניקי תהיה האורחת שלך.
מה זאת אומרת שאני מקסין?
- את צריכה להעמיד פנים שאת מקסין. - אבל אני לא יודעת עליה כלום.
- את לא צריכה לדעת. - במה היא עוסקת?
היא פתולוגית בגמלאות.
ואם ישאלו על עבודתי כפתולוגית?
לא ישאלו. אף פעם לא מדברים איתך כאן. בשביל זה משלמים להם.
ומה עם ג׳ילי? מישהו מתחזה אליי?
לא. יהיו שתי מקסין.
את, כאן, ומקסין, איפה שהיא לא תהיה.
אף אחד לא מתחזה לג׳ילי. ג׳ילי יצאה להפסקה.
- אלוהים. תעזרי לי. אני מפחדת. - קדימה.
- שלום. - שלום.
- אני הפתולוגית, מקסין.
מצטערת, אני חדשה כאן.
אה, כן. מצאתי אותך. שנעשה לך את הטיפול הקבוע שלך?
אוקיי.
- כן, עבר מספיק זמן. - כן.
מאיפה נכנסים?
משרד המנהל.
משרד המנהל -
אה, רואה? הם כבר עובדים יחד.
הם בטח כבר עברו לחדר הבא.
זה היה מהיר. אני לא שומע אותם.
איפה נתחיל?
בוא נתחיל לחפש אחר רמזים.
לא.
״לא לשכוח לנעול״.
כן, זה נקרא ״סקוט של האוקיינוס האטלנטי״,
והוא מראיין הרפתקנים שצלחו אתגרים קשים.
באמת? כי בפרק האחרון פרדי דיבר על הגירושים שלו.
כן. זה היה מאולץ.
תראי, טוב שיש לו מפיק.
אה, לא. לא.
הוא מעמיד פנים שיש מפיק כדי שזה ייראה מקצועי יותר.
הוא לא מפסיק לדבר על חתירה
וזה ממש מעצבן.
אלוהים. כמה זמן אנחנו כאן?
עשרים דקות.
איך את לא מזיעה?
אני לא מזיעה. אין טעם, זה לא בשבילי.
אוקיי, ניקי, אני הולכת לשחות.
- אני אהיה בהמשך המסדרון. - אוקיי.
תיהני.
היא נראית לך בסדר?
כן, בסדר. למה?
לא יודעת. אני תמיד מרגישה שאני משחקת איתה בתופסת.
תהיתי אם זה קשור לאימא שלה.
באמת? את חושבת?
למה?
זה יום האם, לא? קשה לה ביום הזה.
כן. בטח, כן.
התחלת להזיע.
באמת?
מקסין?
אימא, קוראים לך.
תשכבי ואני אכין את הכוסות החמות.
זה עשוי להיות לא נעים,
אבל ראיתי שעשית את זה כבר הרבה פעמים.
אני בטוחה שתהיי בסדר.
אז אמרתי, את יודעת, ״לא במאה הזו, ידידי.״
בקיצור, שלוש, שתיים, אחת, אני.
ברוכים הבאים ל״סקוט של האוקיינוס האטלנטי״,
הפודקאסט שבו אני נפגש עם הרפתקנים ומגלי ארצות
בעודי מתכונן לחציית האוקיינוס האטלנטי בחתירה באוגוסט.
היום בתוכנית נמצאת איתנו סאלי טרנט.
- שלום. - שספרה ״הכול בים״,
המרשים יותר מכותרתו,
עורר בי השראה אמיתית...
מכיוון שאני בעצמי מתכוון לאחוז בידיי במשוטים.
והמפיק שלי מודיע לי שהגיע הזמן לומר לך
שהפרק היום הוא בחסות ״פלנטלי״.
ירקות טעימים וידידותיים לסביבה בקופסה, ישירות למפתן דלתכם.
בריאים יותר לכדור הארץ ולכם. פלנטלי. כל הטוב שבטבע.
מצטער, פשוט...
אני מקווה שאם אמשיך לקריין את זה, הם יממנו אותי.
- אוקיי. כן. - כן.
- אז סאלי טרנט. - כן.
את מציירת
תמונה שלווה להפליא של החיים לבד בים.
כל עוד אין לך בעיה להיות בחברת עצמך.
אין לי הרבה חברים, אז...
תמשיכו לשלוח שאלות.
אני רואה שאנחנו מתחילים לקבל שיחות,
אנחנו נענה בקרוב מאוד.
וכבר קיבלנו שאלה במייל מפרדי.
תודה, פרדי.
טוב, אני לא אשאל אותה את השאלה הזו. אבל, לא היא לא עונדת טבעת.
- בואי נדבר על האוקיינוס האטלנטי. - וואו. כן.
עכשיו, סאלי טרנט, אחד הדברים שאני הכי אוהב בספר שלך
הוא האופן שבו הנגשת את הרעיון.
ממש חשבתי, ״יודעים מה? גם אני יכול.״
יופי. זה ממש נחמד
כי המון אנשים רוצים להתמקד בחלק השלילי במסע.
אני אוהבת להתמקד בדברים במסע שהלכו כמו שצריך.
כן, מן הסתם.
כן. מה החלק שהכי אהבת?
- ההתחלה. - כן, אוקיי.
טוב. למה?
- קראת את כל הספר? - כן. בהחלט.
קראתי את כל הספר. קראתי...
כמעט את כל הספר.
זה דבר שקורה בסבירות נמוכה מאוד ואני לא רוצה להרתיע אותך.
זה היה גל עצום, וזה היה הסוף.
תשעה ימים בכיס אוויר מתחת לגוף הסירה.
״כדי להתקדם צריך להתמיד.״
אני חושב שמצאתי דפוס במשמרות של הצוות.
אוקיי. דבר איתי.
- ״בילי. אולג. פאבן.״ - באפ.
״קירן, עזיז. ניק. סיימון.״
באפקענס -
״באפקענס.״
מה זה ״באפקענס״?
כלום, במבט ראשון.
אבל תראה את התאריך כאן, ״השבוע מתחיל בשלושה באפריל.״
תראה את האותיות השלישית והרביעית. ״פק״, ראשי תיבות של...
פוסט־קארד (גלויה).
הגלויה הזו היא הרמז להבנת כל מה שנמצא בחדר.
- ו...? - והיא מיוון.
מה יש לנו כאן?
יוגורט יווני.
והברקוד הוא ״028573299״. זה הקוד.
אלה המון מספרים לקוד פתיחה לדלת.
אפס, שתיים, שמונה, חמש,
שבע, שלוש, שתיים, תשע, תשע.
לא. בחייך. זה חייב להיות משהו פשוט יותר.
זה...
גארת -
אוקיי. על כוס הקפה הזו כתוב ״גארת״.
גארת הוא בטח השם של מנהל הבנק,
אז הקוד כנראה קשור אליו. אולי תאריך הלידה שלו, או...
אלה מסמכים של משאבי אנוש.
אני על זה.
טוב. קדימה, גארת, חתיכת...
הבנק הראשי של מטרופוליס, תיבה 396 -
שימו לב -
אם אתם רוצים רמז שיעזור לכם להיכנס לכספת,
זכרו לשמור על עיניים ״קלופות״ לרווחה.
אוקיי?
זה אתה, שרוך?
זה מנהל המשחק, כן.
אולי תיהנו יותר אם תניחו את הטלפונים שלכם.
איך הוא יודע שאנחנו מסתכלים בטלפונים?
אתה צופה בנו?
אתה פדופיל?
- היי, שרוך הוא פדופיל! - איכס.
רוצים רמז נוסף?
לא. תפתח את הדלת.
אתם נמצאים במרחק חדר אחד בלבד מהזהב בכספת...
תפתח את הדלת מייד, שרוך, או שנספר לכולם שאתה פדופיל.
- בוא נחגוג. - תיכנסו.
תודה, שרוך.
זה לא בשבילי. תודה, תודה.
מקסין?
כן?
בואי איתי.
הנה את. אוקיי. אני צריכה לדבר איתך בפרטיות.
בואי איתי. עכשיו.
מה קרה?
קרן.
תיכנסי פנימה ושבי.
תקשיבי, ניקי חושדת. היא יודעת שמשהו אינה כשורה.
את חייבת לספר לה שחיפשנו את קט.
- כאן? - כן.
כולן רגועות. ועטופות במגבות.
הבטחת לי שתספרי לה.
- רק בגלל זה עזרתי לך. - כן, אני יודעת. אני אספר.
- פרינסס. - אמרתי שאני אספר!
וניסית את כל המספרים של הבתים הקודמים?
- כן. - גם של הזמניים?
- סנפורד טרס, 2012? - כן.
בנאדם. אתה בטוח שאין כלום במסמכים הרפואיים? לא?
רק רגע.
״סי־שבע־תשע־אחת־שלוש־וואי״. כמובן!
שבע־תשע. 79. המספר האטומי של זהב.
איך לכל הרוחות אתה יודע, ״באפקענס״?
ידענות, אחי. אני ידען.
עכשיו בטוח נגיע לטבלת המובילים.
קדימה.
כן! כל הכבו...
אני יודע, חכה רגע. רק רגע.
אולי הדלת נועדה להטעות. תראה. ״הצד הזה למעלה.״
נשארתי בחיים
בזכות ליקוק הנוזל שנוצר בעיבוי על משענת הרגל ההפוכה.
ליקוק אחד בבוקר. שניים בערב, זה היה פינוק.
ביום הרביעי, השהות הממושכת במי ים
גרמה לשכבת העור העליונה שלי להתקלף לגמרי.
- אבל כשניסיתי לחלץ את עצמי... - אוקיי. טוב.
בואי נעבור לשיחות הטלפון.
- על הקו נמצא פרדי מלונדון. - אוקיי.
פשוט ל...
כן, תעבירי לרמקול.
- הלו? - שלום.
פרדי, אתה בשידור.
היי, אני מאזין ותיק ואני מתקשר בפעם הראשונה.
תהיתי אם החבר שלך או בן הזוג שלך
- היה מודאג מ... - לא. לא.
מצטער.
- אתה רואה משהו? - לא. לא ממש. די חשוך כאן.
כן, אתה צריך להביט דרך האפלה.
מה?
מה לכל הרוחות קורה פה?
גארת 34 גרוש למה? ללא ילדים? -
מה אתם עושים במשרד שלי?
גארת?
אפשר לדבר איתך?
מה קרה?
מה? עשיתי מסאז׳.
עזרת לפרינסס לחפש את אימא שלה?
אוקיי, תקשיבי. היא פנתה אליי כי היא הייתה מודאגת.
וכשנסענו לברייטון,
- היא בכלל לא הייתה שם. - מה?
ברייטון? בשביל זה נסעת לשם? חשבתי שנסעת לסדנת אפסייקל.
לא. לא, היא חשבה שקט גרה שם.
איך יכולת?
תקשיבי, היא הייתה נוסעת בלאו הכי.
- היא הייתה זקוקה לי כדי לדאוג ש... - היא הייתה זקוקה לי, לא לך!
אלוהים. מה בדיוק עשית שגורם לך לחשוב
- שאת טובה ממני? - אני לא חושבת כך.
כן, את כן! תמיד חשבת כך.
הייתי צריכה לעבוד כדי להשיג כל מה שיש לי,
ולך הכול ניתן על מגש של כסף.
- מה? - הבית הגדול שלך
שלא שילמת עליו, עם ילדה לא מתוכננת,
עם שם שלא את חשבת עליו.
אני כן חשבתי על השם שלה.
תמיד ידעת שרציתי לקרוא לבת שלי סטיבי,
על שם סטיבי ניקס.
אני לא קראתי לה על שם סטיבי ניקס...
- כן. - קראתי לה על שם...
סטיבי וונדר.
לא קראת לבת שלך סטיבי
- על שם סטיבי וונדר. - כן, אני כן.
אוק׳יי. תנקבי בשם של שיר שלו.
בדיוק.
לא יכולת להשתמש בשם בכל מקרה, לילדים שלך כבר היו שמות!
את מרושעת. את אדם אנוכי ומרושע.
את אנוכית.
- אני? אני ידועה כנחמדה. - לא.
את שק של דמעות שעומד להתפוצץ.
היא לא הייתה יכולה לפנות אלייך כי היא ידעה שתהיי מצוברחת.
כן, טוב... בסרטים, אנשים כמוך
הופכים לאנשים כמוני ואז הסרט מסתיים וכולם מאושרים.
יודעת מה?
אי פעם חשבת להתאפס על עצמך?
האמת היא שאת חסרת אחריות וחסרת התחשבות.
ורציתי לומר לך את זה מזמן,
אף אחד לא אוהב את העוף חמוץ־מתוק שלך. הוא מתוק מדי.
מה עם החמוץ, קרן? מה איתו?
לפחות אני יודעת להכין פלטת גבינות.
שלושה ק״ג גבינת צ׳דאר לא נחשבים לפלטת גבינות.
חשבתי שיש לי גבינת אדם במקרר!
״התקשרתי רק כדי לומר שאני אוהב אותך!״
לכל הרוחות.
טכניקה רוסית מיוחדת.
תירגעי.
אני שוב מתנצל על הכול, חבר.
אני מתאר לעצמי שדברים כאלה קורים לעיתים קרובות?
קומת קרקע.
אני מפחד לחשוב מה מצב הילדים.
- טבלת המובילים - - 1- הדיונונים מקמדן 0:15:57 -
מזל טוב! השיאנים החדשים שלנו -
- ניקי? - הנה את.
איחרתי למסאז׳?
לא, לא, תיכנסי. תרגישי בנוח.
העמית שלי יגיע בקרוב.
הכול בסדר?
כן. בסדר.
פשוט דיברתי עם קרן
והיא אמרה שאולי את מצוברחת כי ניסיתי לחפש את אימא שלי.
אני? לא. לא, לא.
זה היה שמן עץ התה.
אני חושבת שאולי אני אלרגית.
אוקיי. סיוט.
אני מקווה שאת יודעת...
שזה לא פוגע בי.
מה שאת עושה בחייך...
לא פוגע בי.
אני חזקה יותר מכפי שאני נראית.
את צריכה להיות ממש חזקה להגיע לאן שהגעתי
כשאת לא חזקה.
אוקיי.
תודה, אימא.
היא הלכה?
כן, נראה לי שכן.
את רגועה ורעננה?
היי. אפשר לדעת מה האפשרויות להצטרפות למועדון?
בשביל חברה.
תקשיבו, אני... רק רציתי להודיע לה שאימא שלה נפטרה. זה הכול.
ולומר לה שאני וטיילר בסדר.
חשבתי שאולי היא מחכה שאצור איתה קשר
ושהיא עצובה כי לא יצרתי קשר.
האמת היא, חמודה, שבוו ניסתה למצוא אותה במשך שנים.
אנחנו פשוט לא חושבים שהיא רוצה להימצא.
אנחנו לא רוצים שתיפגעי, את מבינה?
הייתי רוצה לבקר את בוו.
זה יום האם ואף אחד אחר לא הולך לבקר אותה.
- אוקיי. - אפשר?
- כמובן. כן. - נהדר.
אולי תניחי אצלה את הפרחים האלה.
- תודה. אני אוהבת אותך, אימא. - זה בסדר.
- אנחנו אוהבים אותך, מתוקה. - אוקיי.
ביי.
אני רוצה שתגיד לי שאנחנו עושים את הדבר הנכון.
היינו מעולים בשיחה הזו.
- באמת? - כן, היינו מדהימים.
בואי לפה.
תקשיבי, אנחנו יכולים להתגבר
על כל דבר יחד אם רק נמשיך לשוחח.
כן.
אם קרן תתקשר, אני לא מדברת איתה.
וגם אתה לא.
כל הכבוד, כן. בדיוק.
- חציית האוקיינוס האטלנטי בחתירה - מוות - אסון - תקיפת כריש - חשיפה -
הרעלת מלח - טביעה -
בוו -
לזכרה של בוורלי ריד -
- נוחי על משכבך בשלום - - אוהבת אותך אימא - שוש - נשיקות -
- חנות פרחים לילך וקוץ - - טל׳ 02079460382 -
תרגום: גלעד וייס