Ez lesz a jó!
BOLDOG 50. SZÜLETÉSNAPOT, SCOTT
Megtaláltam a tökéletes helyet a meggyilkolásomra.
Még mindig azt tervezed, hogy azt a hülye játékot játsszuk?
Persze.
A születésnapomat tökéletes alkalomnak találom, hogy társaság jöjjön össze,
és jól érezzük magunkat a bérleti szerződés feltételeinek keretén belül.
Akkor már nem zavar annyira, hogy 50 leszel?
Nem. Nagyon pozitívan állok hozzá.
- Nagyon pozitívan, tényleg. - Az jó.
PRÓBÁLKOZÁSOK
Te jó ég! Ezt nézzétek!
Hűha!
Miért mindig te vezetsz?
Hát, apád borzalmasan agresszív lett az utakon, mióta taxisofőr.
Nagyon ciki, Jase, ahogy mutogatsz mindenkinek.
Hát tudod, mit? Talán ha kicsit több embernek mutogatnál,
akkor nekem nem kéne. Na, erre mit mondasz?
Ó, Úrist... Őszintén, ettől mindig megrémülök.
- Hahó! Hát itt vagytok! - Hurrá!
Akkor ideértetek? Minden rendben?
Bocs, magamhoz képest késtünk.
Még mindig szoknom kell az új kocsimat.
Milyen volt vezetni?
Jó. Jó fürge kis gép.
Majd szétszedem a motort, ha hazaértünk.
- Miért? Mi baja? - Semmi.
Nyugtass meg, hogy havonta kikapod a motorodat ellenőrizni!
Ki. Még szép!
Vagyis kicsit szoktam vele csúszni mostanában, de...
Tessék!
- Princess jegyzetelt. - Igen?
- Hogy ne felejtsem el. - Hogy ne felejtsd el.
- Hahó! - Nagyon szép!
- Jól vagy? Igen? - Igen.
Igen. Ott vannak.
Jó hosszú az út.
Ilyen gazdagok vagytok?
Jaj, nem. Nem. Nem, figyelj, csak a hétvégére a miénk!
A biliárdszoba igazából elég kicsi. És a páva, ami a neten volt,
- elég feltűnően nincs itt. - Oké.
- Boldog születésnapot! - Boldog születésnapot!
Jó ég! Minek hozták azt az izét?
- Nem jut szoba mindenkinek? - De, van szoba bőven.
Csak jobban szeretik a lakókocsit.
Sziasztok!
Tudod, mindenük megvan abban az izében.
- Igen. - Jaj, nem, szó szerint minden.
Ki is próbálhatod.
- Itt ez a kislány! Szia! - Szia!
Hűha!
Igen, érdekelne, hogy halad a beszéd. Ami vacsora után lesz.
Igen. Igen, jól. Nagyon jól. Már kialakult.
Csodás. És én... És ha nem túl szűkös,
jó lenne, ha félórás lenne.
Igen. Igen, menni fog, persze. Vagyis...
- Még egy picit rövidebb, de... - Értem.
- Úgyhogy... - Aha, szuper. Csak...
Csak három óra jut társasjátékokra.
Az igazából alig elég egy kör Miniszter macskájára.
- Aha. - Az Ott vagy, Moriarty?-t nem is mondom.
Vagy a Parson kekszeit, vagy a Szólíts Seamusnak!-ot.
És ne izgulj! Bele fog férni egy kör Elvesztettem zsebkendőmet.
- Nehogy kitörjön a lázadás. - Én is tudok egy jó játékot.
- Az a neve, hogy: Úszik-e? - Igen?
Kell egy tál víz, és megnézzük, hogy mik úsznak a vízen.
Értem.
Elmondjam újra a szabályokat?
Ne! Ne, de majd még visszatérhetünk a dologra.
- Oké. Jó. - Gyere, haver! Nesze!
Apa, ezt nézd!
Szia! Bocs, nem tudom, volna egy papírlyukasztó a lakókocsidban?
A3-as vagy A4-es?
A4-es.
Kicsomagolsz?
Hiányzik a nagyid?
Nehéz, ugye?
Amikor ott volt valaki, aztán már nincs sehol.
Vannak, akik mindig velünk vannak.
Tudom, de olyan nehéz!
Igen, az.
Mert jó minőségű a karton.
Aztán egy nap könnyebbnek érezzük,
és rájövünk, hogy már nem visszük magunkkal.
Honnan lehet tudni, hogy mikor ne vigyük többet?
Őszintén, nem tudom.
Mostantól!
Kezdődik!
Jézusom, Scott!
Nem, nem! A Slaughterbridge-kastély lordja vagyok.
Üdv! Üdvözletem mindenkinek! Kerüljetek beljebb, gyertek! Lépjetek be!
- A gongra ébredtem. - Hát igen.
Idefelé ittam egy csepp úti sherryt.
Értem. Ha ennek vége, akkor jó lenne egy kicsit beszélgetni.
Igen, oké. Jó lenne.
- Scott! - Ki az a Scott?
Megmondom én neked, ki az a Scott.
Az az illető, aki nem hallgatott rám,
- hogy senki nem akar játszani... - Üdvözletem!
Üdvözlök mindenkit a Slaughterbridge-kastélyban!
Röviden, a házigazdátok, Lord Slaughterbr... Az én vagyok. Lord Slaughterbridge.
Elnézést, meg kell...
Megkértem Karent, hogy ő olvassa ezt a részt, de nem volt kedve.
Oké.
Na, én vagyok Lord Slaughterbridge, és oldjunk meg együtt egy gyilkossági ügyet!
Igen, így van. Nemsokára meggyilkol valaki ebben a szobában.
Igen. Nem lennék meglepve.
- Princess! - De kik a gyanúsítottak?
Vegyél egy kelléket!
Slenderwell, a tiszteletre méltó plébános.
Madame Rashevsky,
a különc spiritiszta, aki beszélni tud a holtakkal.
Mindig is éreztem kapcsolatot a túloldallal.
Jason pedig...
- ...Dick Malone, a megkérgesedett nyomozó. - Na jó!
Aki a lelkébe lát mindenkinek egyetlen pillantással.
Tudja, hogy az ital megoldja a nyelveket.
- Lehetnénk párban. - Rendben, Jill, drágám, jó.
- Szent Isten! - A doktor!
Mindig megbízható. Kivéve, ha a hírekben szerepel.
Oké. Szóval a férfiak a nyomozók meg az orvosok.
Ó, Istenem! Lehetne, hogy csak egy délutánt kihagynánk?
Hát...
Delilah Deville!
A csók mestere! A fiatal, ravasz végzet asszonya, a férfiak megrontója...
Jó. Oké, elég! Értjük már.
tisztességes keretek közt, miközben egyenlő bért kap.
Jobb.
Langley Truman, a kiváló újságíró.
Isabella és Isadora Slaughterbridge,
unokák és a Slaughterbridge-vagyon örökösei.
Érdekes.
- Karen! - És nem utolsósorban Carla Santiago,
a spanyol nagykövet titkárnője.
Most mondjátok meg! Nem volt semmijük gyerekeknek.
De ne izgulj, ez egy igencsak fennkölt szerep!
Tehát ha megtaláltátok a hullámat valahol a házban,
követitek a nyomokat a köztünk lévő gyilkoshoz.
És a kutatást egy percen belül el is kezdhetitek.
Vagyis legyen kettő, végig kell menni a folyosón...
vagy máshol?
De nem muszáj játszani, ha nem akartok.
Mármint mehetünk, és ihatunk egyet kint a...
Na jó! Ő már el is ment, úgyhogy...
- Nik, Nik, Nik! - Igen?
Figyelj! Beszélnünk kell Scottról!
- Avatkozzunk közbe? - Nem,
a beszédről, amit mondatni akar velem vacsora után.
- Nem írtam meg. Mit mondjak? - Nem tudom.
- Dolgokat, amiket tudsz róla. - Semmit nem tudok róla.
Jase, évek óta ismered. Az esküvői tanúja voltál.
Csak... nem tudom, meríts a közös emlékeitekből!
- Apa! - Nikki!
Igen?
Nem hagyjuk az egészet, és esszük meg a szendókat?
De.
Apa! Megfigyeltél valamit Scotton,
tudod, vannak emlékeid, vicces sztorijaid, bármi ehhez a rohadt beszédhez?
Legtöbbször megpróbálom észre sem venni.
Magas. Azt észrevettem.
Nagyon köszi! Igen, ez nagy segítség.
Oké. Hát, itt bent nincs, úgyhogy kábé végeztem is.
Azt hiszem, haladnom kell.
Hát, megpróbálhatjuk a műtermet, de am’ tök nem érdekel.
Nem, nem úgy értem.
Én letöltöttem ezt a randiappot.
De nem tudom, mit csináljak. Nagyon más lett a világ.
Hát, nem változott túl sokat. A nagyival hogy jöttél össze?
Pénteken elmentünk ginezni, és hétfőn levélben megkértem az apjától.
Oké.
Hát igen, ez kicsit változott.
Na jó. Kell egy leírás rólad a profilodba.
Itt van. Ehhez mit szólsz?
Ez az egészségügyi problémáid betűrendes listája.
Szerinted a súlyosaktól kéne az enyhék felé menni?
Beírom, hogy „egészségtudatos”.
Oké. Ne legyen profilképed?
Tessék!
Igen.
Nagyapa! Szerintem inkább újak kellenének.
- Nem Scott bácsit kellene keresnünk? - De, és tulajdonképpen azt is csináljuk.
Ha nem találok valamit, amit beleírhatok ebbe a beszédbe,
akkor nem csak ő fog meghalni. Hidd el!
És különben is csomóan keresik.
Majd megtalálja valaki más.
A pasi láthatatlan.
Beírtam, hogy „Scott Filbert”, mire visszakérdez: „A szokott filtert?”
Aztán kiad egy linket egy kávéfőzőalkatrész-webshophoz.
Te hogy haladsz? Találtál valamit? Nézzük, mid van...
Igen, nem tudom, össze tudok-e kaparni 30 perc anyagot
egy forró levegős sütő értékeléséből és egy elavult cégjegyzékből.
Talán ideje bevetni a régimódi nyomozói eszközöket, barátom.
Gyere velem!
Nem Scottot kéne keresnünk?
Semmi baj! Sokan vannak. Majd megtalálja valaki más.
Oké. Csücsöríts, mintha meg akarnál csókolni valakit!
Vékonyítja az arcot. Most picit dőlj oldalra!
Oké, emeld el a karodat az oldaladtól, hogy rés legyen!
Úgy soványabbnak látszol.
Oké, felejtsük el! Csak mosolyogj!
Gondolhatnál olyasmire, ami boldoggá tesz.
Na jó. Mielőtt elindultunk,
rájöttünk, hogy rossz az elosztósapka, és kicseréltük úgy,
hogy először megkerestük, hol van, aztán kivettük a tokjából,
ügyelve a gyújtás drótjaira,
aztán óvatosan rögzítettük a gyújtógyertyát az új kupakhoz.
A jegyzeteid.
Na, ez lesz az!
Oké. Jó, de kelleni fog még pár.
Mi újság, Princess?
Szia! Nem tudom, volna pezsgőspoharad,
egy szalmakalapod meg valami olvasószemüveged?
És pár golfütőd.
Máris.
Ne kutassuk át a holmiját?
Figyelj, ha meg akarsz ismerni egy férfit, akkor nézd át a zsebeit!
- Rajta, Scott! Mutass már valamit! - Könyvtári tagsági?
Mikor jár le?
Nemsokára.
Az jó téma egy beszédhez? Én már nem tudom.
Igen. Pár percet ki tudok belőle hozni.
Rendben. Jó. Jó. Keress tovább!
A NYÍLT TENGEREN
EGY ÁTLAGOS NŐ KALANDJA, AKI ÁTEVEZTE AZ ATLANTI-ÓCEÁNT
Kortyolj a pohárból!
Ehhez lehet, hogy túlkoros vagyok.
Jól nézel ki, de van pár dolog, amitől fiatalabbnak látszol.
Máris lementünk a 60-as kategóriába. Gombold be az inged!
Azért túl fiatal se legyek! Nem akarok fiatalabb nőket elcsábítani.
Nem tudok mit kezdeni a szókimondó,
hadaró, kora 60-as, pimasz csitrikkel.
Értem.
Találtam valakit, és jobbra húztam.
Az a jó, ha sokat húzol jobbra.
Ez gusztustalan.
- Nikki! - Igen?
Aggódom.
Mióta felvettem ezt a sapkát, úgy érzem, hogy felébresztettem valamit magamban.
Azt hiszem, láttam egy alakot az emeleti ablakban.
Valami nem e világit.
Értem. Tényleg muszáj lesz beszélgetnünk.
Tessék!
- Vízmérték? - Van.
- Ragasztóstift? - Van.
Biliárddákóhoz való kréta?
Anélkül értelmetlen elhozni a dákókat!
Gyerek tollasütőkészlet?
Nem. Szerintem az nincs.
Ez az!
Várjatok! Várjatok! Hol van Scott?
Ott voltál...
bent egész nap?
Hát, nem sikerült megtalálnunk, mi?
Pedig már
- betegre aggódtuk magunkat. - Igen.
Igen.
Jason!
Nem mondod el most a beszédedet?
Azt mondta, a desszert után.
Sziasztok! Igen. Köszönöm! Jöjjön a beszéd...
Jó. Szóval azért jöttünk itt ma össze,
hogy megünnepeljük Scott Filbert nagyszerű 50 évét.
Mit lehet elmondani Scott Filbertről?
Férfi.
Magas ember.
Házas.
Magas, dolgozó házasember,
akinek háza, felesége és lánya van.
Jase?
Könyvtári tag.
De már nem sokáig.
Ne haragudj!
Olyan férfi, akinek nagyon magasak az elvárásai.
Nem szereti,
hogy a forró levegős sütőnek hosszú a sütési ideje,
szemben a hagyományosabb fritőz idejével.
Ó, itt van Stevie, hölgyeim és uraim! Tapsoljuk meg Stevie-t! Igen.
Szia!
- Szereti a tárcákat. - Jól vagy?
Imádja a tárcáit.
A másik híres scottos dolog...
Igen. Szerintem az az oka, hogy nehezen mond bármi értelmeset...
hogy nem igazán lehet értelmeset mondani.
- Ugyan! - Nem, nem... Úgy értem,
hogy halott voltam három órát, de senki észre sem vette.
Azt hiszem, úgy haltam meg, ahogy éltem: észrevétlenül.
Jelentéktelen emberként, akit csak a külseje miatt csodáltak.
De ma kaptam egy második esélyt az életre,
egy második esélyt egy olyan életre, ami majd hiányozhat a halálomkor.
És az, aki ma vagyok, nem kell, hogy az legyen, aki holnap leszek, végül is.
Ezért döntést hoztam.
És hogy felhívjam a figyelmet a tengerszint emelkedésére...
ami Stevie-t foglalkoztatta...
úgy döntöttem, hogy egyedül átevezek az Atlanti-óceánon.
Oké.
Igen, én most...
Minden rendben?
- Nagyon is, igen. - Hát, csak azért kérdezem,
mert most jelentetted be, hogy átevezel egy óceánt.
Pontosan. Át fogok.
Oké. Na és ez hogy jött?
Nagyon keveset kezdtem az idővel, ami megadatott, Karen.
És kiderült, hogy az a kevés is, amit tettem, gonoszság.
- Micsoda? - Két éve írtam egy jelentést,
a sarkvidéki fúrások jogának kiterjesztése mellett érvelve.
És most palagázt repesztenek Kelet-Grönlandon,
ami történetesen a fő tenyészhelye
a Weddel-fókának.
Ez ő.
Igen. Igen, egy fóka, aminek idegesítő a feje. Hát aztán?
Mióta elkezdődött a repesztés, a populáció 40%-kal csökkent.
Szinte kiirtottam a Weddell-fókát,
az egyik fő fókafélét.
Nem is tudtam, hogy többféle fóka van.
Azt hittem, hogy csak egy van. A fóka.
Valószínűleg már igen, hála nekem.
Tudod, mit, Scott?
Nem kéne olyan válogatósnak lenniük, hogy hol szexelnek.
Láttam már fókát. Mázlisták, hogy van, aki lefektesse őket.
Tudod, eléggé felsültem mindenben, amit csináltam életemben.
Stevie-t kivéve.
Őt nem fogom cserben hagyni.
Nem fogom aktívan pusztítani a jövőjét.
Ne már, Scott, 50 éves vagy!
Még edzőterembe se jársz.
Stevie olyannak szeret, amilyen vagy.
Apám 51 évesen halt meg.
Ez azért elgondolkodtató.
Mármint mennyi időm lehet hátra?
Apád antennajavítás közben esett le a tetőről.
- Ez aligha örökletes, Scott. - Elgondolkodtató.
Ideje, hogy nyomot hagyjak.
Gyere!
Épp ezért kértem, hogy mondj róla sztorikat.
- Ó, akkor most... Ne? - Ne, most ne!
Oké. Ha Parson kekszeit akarunk játszani,
akkor kezdjük, vagy itt leszünk éjfélig!
Szóval, mindenki vegye le a bal cipőjét,
gondoljon a kedvenc külügyminiszterére, de el ne árulja senkinek!
- Ezt nem akarjuk játszani, Scott. - Rendicsek.
- Én tudok egy játékot. - Jaj, nem. Most ne, kicsim!
Tök jó.
Oké. Mi a neve?
A neve...
Úszik-e? Úszik-e? Úszik-e? Úszik-e?
Úszik-e? Úszik-e?
- Süllyed. Süllyed. Süllyed. - Úszik. Úszik, úszik.
Süllyed. Süllyed, süllyed, süllyed.
Mondta, hogy úszik, ez az!
Úszik-e? Úszik-e? Úszik-e? Úszik-e?
Süllyed, süllyed, süllyed, süllyed!
Süllyed, süllyed, süllyed, süllyed, süllyed!
Tévedés. Tévedtetek.
Úszik-e? Úszik-e? Úszik-e? Úszik-e?
Oké.
Figyelj, még egyszer bocs a beszédért!
Ha valaki ablakot kér, akkor a barát tükröt ad.
Hát, igen. Vagyis erre... pont erre gondoltam én is.
- Igen. - Gyere ide!
Hé! Oké.
Így ni!
Oké. Ülj be!
Minden rendben, anya? Nem láttál szellemet az ablakban?
Annyira kínos!
Figyelmeztető jelnek vettem.
Nem iszom többet, amíg haza nem érünk.
- Szeretlek! - Én is. Szia!
- Szia, Jill! Várj, van még egy! - Sziasztok!
- Tessék! - Oké. Okézsoké.
Nem vezethetnék? Kérlek!
Légyszi!
Jó.
Jó, de Jase, az agresszió leghalványabb jele,
- és átveszem a volánt. Vili? - Nem lesz gáz. Nyugi!
- Na jó! Megvan mindened? - Igen.
Minden nálam van, ami kell.
Gyere!
- Sziasztok! - Sziasztok!
GYEREK TOLLASÜTŐKÉSZLET
Oké.
ÚJ CÍM
KEDVENCEK
OTTHON (KAT)
BRIGHTON, FERNDELL ROAD 40.
Na jó!
Lépjünk le innen!
A feliratot fordította: Binder Natália