A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Jakob!
Engedj el!
Jakob, elég lesz!
Nem tetszik ez nekem!
Falke!
SAJÁT GYÁRTÁSÚ NETFLIX TARTALOM
TALÁLKOZZUNK A KOPPENHÁGAI VIDÁMPARKBAN PÉNTEKEN 14 ÓRAKOR!
Nyugalom!
- Engedj el! - Meghallanak!
- Engedj el! - Nyugi!
Sajnálom!
- Mit akarsz? - Sajnálom!
- Sajnálom, ha megijesztettelek. - Miért követtél?
Nem hasonlítasz rá.
Tényleg tesók vagytok?
Ki vagy te?
Na, kitalálod, ki vagyok?
- Falke? - Talált!
Itt meghallhatnak.
Velem kell jönnöd! Gyere!
Nem bántalak!
Gyere!
Gyere velem!
Gyere utánam!
Gyere!
Siess!
Oda...
Jó. Gyere fel! Gyere már!
Gyere! Ide be! Itt nem hallanak minket.
Itt nem hallanak.
Igen.
Rendben. Van nálad diktafon?
Kapcsold be! Fel kell venned!
Jó, remek.
Jó.
Eddig nem álltál készen, érted?
Már többet tudsz.
Így már érted, amit mondok.
És... igen... 21.
- Értem, 21. - Igen.
- Huszonegy eltűnt? - Nem. Huszonegy részlet, érted?
- Azaz 21, 22, 23. Einundzwanzig,... - Nem értem.
- Milyen részlet? - Elég! Oké.
Hát 23, 22, 21... igen!
Huszonegy...
- Hallottad a dalt? - Igen.
Jó, akkor tudod.
- A legfontosabb részlet... - A dal a leg...
A fenébe is! Dehogy a dal!
Nem! Hé, ne menj el!
Áramot vezettek az agyamba. Azt mondták...
Ostara nem más, mint Ida!
- Ida Ostara? - Igen.
- Ez benne volt a könyvben. - Milyen könyvben?
Jakob könyvében. Minden a tojásról és Ostaráról.
Mit írt róla?
Magyarázd el pontosabban!
- Milyen tojás? - Hát a tojás!
Megitta, aztán megtörtént.
- Micsoda? - Amit a könyv írt.
Hol van a könyv?
Nincs meg. Eltűnt.
De beteljesült.
Mert Jakob megbűnhődött.
Amelia elvesztett valamit, én szenvedek, Idát pedig...
Idát pedig...?
Mi van Idával?
Feláldozták.
Mit tettél vele?
Én semmit... Soha nem bántanám!
Mi történt, amikor eltűntek?
Nem akkor történt.
- Korábban történt. - Korábban? A...
A szigeten?
Igen, pontosan! Végre érted! Érted!
Mi történt a szigeten?
Láttam...
Láttam, amit láttam. És nem volt benne semmi logika.
Tedd meg, Falke!
Ne félj!
Mi történt Idával?
Nem tudom. Ida anyját kérdezd!
- Ida anyját. Az anyám? - Igen. Ida anyját.
- Az anyám? Miért? - Előre tudta.
- Honnan tudhatta volna? - Nem engedte el.
Féltette, nem engedte el őt otthonról.
- Honnan tudhatta? - Passz, de tudta, hogy Ida el fog tűnni.
De hát...
Igazam van, csak még nem áll minden össze.
Nekem már nincs tovább.
Az én utam itt véget ér. A tiéd folytatódhat.
Meg fogod tudni az igazat.
Kitől tudom meg?
A sofőrtől.
Nála vannak részletek.
De hisz kórházban van. Nem lehet, ő...
Pontosan. Közelebb van.
- Nincs jól. - Te talán jól vagy?
Menj el hozzá!
Nap-éj egyenlőség.
Astrid!
Hallgasd meg a dalt, Astrid!
Előre és hátrafelé!
Torben!
Torben, hall engem?
Astrid vagyok.
A múltkor mondani próbált valamit.
A végzősök teherautóját illetően?
Torben!
Ha hall engem, jelezne?
Maga mit keres itt?
Kérdezni szeretnék valamit.
Menjen el!
Magához fog térni?
Távozna, kérem?
Torben, ha hall, jelezzen!
Nem hallja magát. Senkit sem hall.
Agyhalott.
Vége.
Már nincs benne élet.
De ugye még felébredhet?
- Holnap lekapcsoljuk. - Ne!
- Azt teszünk, amit akarunk. - De mi van, ha...
Kettesben hagyna a férjemmel az utolsó perceiben?
Igen, de mi van, ha... felébred?
Tényleg nem érti?
A maga hibája!
Mozog!
Mozgatta az ujját! Torben! Megmozdult!
Abbahagyná, kérem?
Hogy merészeli?
Lene!
Astrid, te vagy az?
Tudtál valamit.
Tudtad, hogy Ida el fog tűnni.
Miről beszélsz?
Sehová nem engedted el.
Szobafogságra ítélted.
Ez nem igaz, Astrid.
Tévedsz.
Folyton veszekedtetek.
Nem többet, mint...
bármelyik édesanya a tinédzser lányával.
Nem akartad elengedni a teherautóval. Emlékszem rá.
Butaságot beszélsz!
Csak azt akartam...
hogy vigyázzon magára.
Ez nem jelenti azt, hogy nem engedtem volna el.
Te akkor még kicsi voltál,
persze, hogy másképp emlékszel.
Csak meg akartam védeni.
Mint minden anya a gyermekét.
Ahogy téged is védtelek.
Csakhogy...
engem nem védtél meg.
Nem voltál ott.
- Nem. - Nem.
Nem tehetek róla.
Astrid, egyedül én hittem neked akkoriban!
Az Dennis hibája.
Dennis vett el téged tőlem.
Beteg voltam!
Azt hajtogattad, hogy megtalálhatom.
- Igen. - Kilenc éves voltam!
Csak kilenc éves voltam!
Visszatért, igaz?
Az arcodra van írva.
Érzem. Újra megtapasztaltad, ugye?
- Nem vagyok beteg. - Nem. Tudom, hogy nem vagy az.
Nem vagy beteg.
Semmi baj nincs veled.
Mindig is különleges volt a kapcsolatod Idával.
Igen.
Különleges képességed van.
Higgy benne!
Semmi baj nincs veled. Nincsen!
- Megnézem, ki az. - Oké.
Böjtelő az én nevem Farsangkor zsemlét eszem
Ha zsemlét nem kapok Hát majd terád bajt hozok
Zsemlét ide, zsemlét oda Zsemléket a hasamba
Ha zsemlét nem kapok Hát majd terád bajt hozok...
Ettől fáj a szemed?
Gyakran van rémálmod?
Akkor is, ha ébren vagy?
Mindig ébren vagyok olyankor.
Felébredsz rá, de csak alvás közben tapasztalod.
Nem, olyankor nem alszom.
Biztosan valóságosnak tűnik.
Gyakran fáj a fejed?
- Nem. - Nézz a hasadra!
Hajtsd le a fejed! Úgy! Most vissza!
Hátra! Meg is vagyunk.
- Haza szeretnék menni! - Hát persze.
De mielőtt hazamégy, mondd meg, hogy...
halassz-e valamit, érzel-e szagokat vagy bármi különöset!
Nem, előtte nem, de az üregben néha érzek szagokat.
Jó.
Feküdj le, kérlek!
Feküdj végig az ágyon! Kérlek...
Apró szúrást fogsz érezni.
Végy nagy levegőt!
Jöjjön be egy percre...
Véleményem szerint semmi baja nincs a kislánynak.
- Megmondtam! - Az nem lehet!
Szerintem jó hír, hogy egészséges.
Tudom, hogy gond van.
Hallgass a doktornőre, Dennis!
Fizikailag nincs semmi probléma. Semmi sem észlelhető. Nincs daganat.
Nem epilepsziás, és a vérkép sem utal semmilyen rendellenességre.
Hogy mondhatja, hogy nincs semmi baja? De hisz egyértelműen baj van!
Megértem a helyzetet.
Tudom, min mennek keresztül... és igazán együttérzek...
Ida!
Eressz el!
Engedj már el!
- Astrid, nézz rám! - Engedj el!
- Kicsim, hallasz engem? - Engedj!
Mondd el, mi történik!
Engedj már el!
Apa, higgy nekem!
Nem csak kitalálom.
Megpróbáltam elmenekülni.
Tudom.
Most pihenj!
Itt vagyok veled.
De nem hallgatsz meg!
Dehogynem. Hallok mindent, amit mondasz.
Azért jött, hogy elvigyen.
Aludj egy kicsit!
Eddig nem álltál készen. Már többet tudsz. Így már érted, amit mondok.
- És... igen... 21. - Huszonegy eltűnt?
Nem. Huszonegy részlet, érted? Azaz 21, 22, 23. Einundzwanzig,...
Nem értem. Milyen részlet?
Elég! Oké.
JÚNIUS 21.
A DIÁKOK ELTŰNÉSE
Az a napforduló!
TÉLI NAPFORDULÓ
NYÁRI NAPFORDULÓ
SZEPTEMBER 23.
A SZÜLETÉSNAPOM
DEC. 22. – HALOTT – TÉLI NAPFORDULÓ
A 21 VÉGZŐS DIÁK – A VÉGZŐSÖK TRAGIKUS ESETE
Előre és hátra.
Ostara...
Astrid, te következel!
Nem!
Astrid, te következel!
Mi folyik itt?
Apa, minden összefügg!
Én is benne vagyok!
- Mi folyik itt? - Benne vagyok!
Nézd!
Jakob, Amelia és Falke a szigeten voltak Idával a nap-éj egyenlőség idején.
Ida eltűnt.
Csak ő tűnt el közülük, mert ő a kiválasztott: Ostara.
Istennő volt a szigeten.
Nem tudom, mi és hogyan történt pontosan, de köze van ezekhez a dátumokhoz.
Falke egyfolytában a 21-es a 22-es és a 23-as számokat hajtogatja. Állandóan.
Mindent felvettem.
Jakob december 22-én halt meg.
Március 21-én a szigeten voltak nap-éj egyenlőségkor.
Június 21-én eltűntek a diákok.
Ezek a dátumok...
a téli napfordulóra
és a tavaszi nap-éj egyenlőségre esnek, június 21. a nyári napfordulóra,
de mi hiányzik?
Az őszi nap-éj egyenlőség, azaz szeptember 23.
A születésnapom.
Én is benne vagyok, apa.
- Nem érted? - Drágám!
Hát nem érted?
Mi van, ha sosem voltam beteg, és...
Hallgass meg!
Szeretném, ha meghallgatnál!
Fontos, hogy meghallgass!
Ne! Nézz rám!
Kérlek, vedd komolyan!
- Komolyan veszem... - Vegyél komolyan!
- Hidd el, komolyan veszlek! - Jó. Figyelj!
Hallgatlak. Figyelek.
- Ezt hallgasd! - Jó.
Oké. Várj egy picit! Figyelj!
- Figyelj! - Jó.
Várj!
- Figyelj! - Jó.
Várj egy picit! Várj!
Az előbb ott volt.
Hallgasd! Azt mondta: „Astrid, te következel!”
Ezt mondta nekem.
Nem lehet igaz!
- Astrid! - Nem figyelsz rám!
Nem figyelsz!
- Nem. Te figyelj! - Ott volt...
Most te figyelj rám! Ülj le!
Volt értelme! Egy perce még volt értelme!
- Tedd le! - Volt értelme!
- Tedd le! - Az előbb volt értelme!
Tedd le a lejátszót! Úgy!
Nyugodj meg! Ülj le mellém!
Gyere!
Üljünk csak le ide!
Nyugodj meg, drágám! Lélegezz!
Engedd el a bűntudatot!
Jó? Semmiben sem hibáztál. Nem tehettél semmit.
Nem menthetted meg Idát.
Te nem tehettél semmit.
Nem a te hibád.
Ez az Ostara-dolog pedig csak egy mese, szívem.
Mese az egész, érted?
Nem tehettél semmit.
Egyáltalán nem te vagy a hibás. Nyugi!
- De ott volt! - Lélegezz!
Jó eredményeket értünk el az itteni foglalkozásunkon...
Akár mehetünk is megnézni a szobát.
Gyere, édesem!
- Apa, nem akarok itt lenni! - Gyere! Fogd a cuccaid!
Gyere, szívem!
Ez a te szobád.
Érezd magad otthon, jó?
Rendezkedj be szépen!
Nézzük meg!
ISTEN HOZOTT, ASTRID!
Miért kell itt laknom?
Nem fogsz itt lakni.
Csak itt maradsz, míg jobban nem leszel, érted?
Mitől leszek jobban?
Nos...
...először is gyógyszert adnak neked,
hogy elmúljanak a rémálmaid.
Érted? Ez jó dolog.
Nem lesznek rémálmaim, ha szedem a gyógyszert?
Nem. Akkor minden rendben lesz.
De akkor hogyan jön vissza Ida?
Azt majd később kitaláljuk.
Jó?
Minden rendben lesz.
Hoppá, mi történt Mikalával?
Elejtettem.
Szia!
Mi a baj? Történt valami?
Igen.
Most hazamegyek.
Jól van.
Bocsáss meg!
Ne kérj bocsánatot! Csak gyere haza!
Annyira hiányoztál nekünk!
Astridot hívta.
Mathias vagyok, Jakob bátyja.
Üdv!
Talán furcsán hangzik, de kaptam egy levelet az ön nevére.
Az én nevemre?
Igen. Az üzletben átveheti. Bármikor bejöhet érte.
Sajnos nem lehet. Épp Bornholmra tartok.
Rendben, de Jakob küldte.
Jakob?
Igen, Romániából küldték.
Egy Marrákes nevű helyről.
Elnézést, megállhatnánk?
Tessék!
Köszönöm.
Jakob Romániában halt meg?
Igen.
Tehát tudja, hol volt?
Miért hazudott?
Megijedtem, amikor megjelent, és a múltban vájkált.
Nem akartam, hogy Jakobot visszarántsák oda, ahonnan elmenekült.
Jakob pár hónapja eljött, hogy újból kölcsönt kérjen.
Másmilyennek tűnt, békésebbnek.
Mintha nyugalmat talált volna.
Nem lett öngyilkos.
Ön szerint megölték?
Az öngyilkosságban nem látok logikát.
Rég nem láttam olyan boldognak. Miért ment volna oda
- megölni magát? - Mit csinált ott?
Milyen helyről van szó?
Nem tudom. Annyit mondott, hogy végre megtalálta,
amit olyan régóta keresett.
„Ostara úgy csörgedezik a vérben, akár a víz a folyómederben.”
Mond ez önnek valamit?
Nem.
Egy könyvből tépték ki.
Megígéri, hogy értesít?
JAKOB SKIPPER, MARRÁKES, BUKAREST, ROMÁNIA.
Üdv! Astridot hívta.
Nem vagyok elérhető.
Hagyjon üzenetet, és visszahívom! Viszhall!
Mi történt? Hol vagy?
Hívj vissza, jó?
Megtettem, amit kellett. Átadtam a részleteim.
Kapcsold ki azt a szar számot! Kuss!
Meg tudsz bocsátani?
Mindent jóvá teszek.
Minden a helyén. Mindennek megvan a helye.
És ott...
Minden a helyén. Mindennek megvan a helye.
A feliratot fordította: Poór Anikó