EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[trommer og sang]
[dyb vejrtrækning]
[trommer fortsætter]
[Falke] Jakob.
Slip mig.
[Amelia] Jakob, det er nok.
Jeg kan ikke lide det her.
[Amelia] Falke.
Falke.
[intromelodi]
[skriger]
Rolig.
-Giv slip. -De kan høre dig.
-Slip. -Rolig.
Undskyld.
-Hvad vil du? -Undskyld.
-Undskyld, hvis du blev bange. -Hvorfor har du fulgt efter mig?
Du ligner hende ikke.
Er I overhovedet søstre?
[Astrid] Hvem er du?
Kan du gætte, hvem jeg er?
-Falke? -[Falke] Bingo.
De kan høre os.
Du bliver nødt til at komme med. Kom.
Jeg gør dig ikke noget.
Kom.
Kom med.
Kom.
Hurtigt.
[Falke] Det der sker.
[Falke] Godt. Kom herop. Kom bare.
[Falke] Kom. Kom herind. De kan ikke høre os herinde.
Ikke herinde.
Ja.
Okay.
Har du din optager med?
Optag. Du skal optage.
[Falke] Okay. Godt.
Okay.
Du var ikke klar før. Okay?
Nu har du brikker.
Og nu kan du forstå mine brikker.
Og... ja... 21.
-Okay. 21. -Ja.
-Enogtyve, der forsvandt? -Nej. 21 brikker, ikke?
-21, 22, 23. Einundzwanzig... -Jeg forstår ikke,
hvad du snakker om. Hvad er det?
Nok. Okay.
Treogtyve, 22, 21... jo.
Enog...
-Har du hørt sangen? -Ja.
Ja, så ved du det.
-Den vigtigste brik er... -Sangen er den vigtigste...
Nej, for helvede. Ikke sangen.
Nej. Hey. Du skal ikke gå.
Jeg har fået volt igennem hjernen. De siger jeg...
[råber] Ostara, hun er Ida.
Shh.
-Ida er Ostara? -Ja.
Og det hele stod jo i bogen.
Hvad for en bog?
Jakobs bog, ikke? Der stod det hele om ægget og Ostara.
Nej, du...
Du skal forklare det bedre.
-Hvilket æg? -Ægget.
Hun drak det, og så skete det.
-Hvad skete der? -Alt det, der stod i bogen.
Hvor er den bog nu?
Den er væk. Væk.
Men det gik i opfyldelse.
For Jakob han blev straffet.
Og Amelia mistede, og jeg lider, og Ida er...
Ida er hvad?
Ida hvad?
Hun blev ofret.
Hvad har du gjort?
Jeg har ikke.... Jeg ville aldrig gøre hende fortræd.
Hvad skete der den nat?
Det var ikke der.
-Det var før det, det skete. -Før det? På...
Var det på øen?
Ja, præcis. Nu forstår du. Du forstår det.
Hvad skete der på den ø?
Jeg så...
Jeg så det, jeg så.
Og det jeg så, det gav... Det har ingen logik.
[jungletrommer og sang]
[Ida] Gør det, Falke.
[Ida] Du skal ikke være bange.
Hvad skete der med Ida?
Jeg ved ikke. Spørg Idas mor.
-Idas mor, min mor? -Ja, din mor, Idas mor. Ja.
-Hvorfor? -Hun vidste, det ville ske.
-Hvordan skulle min mor vide? -Ida var indespærret.
Hun var indespærret, og Idas mor var bange.
Hvordan?
Aner det ikke, men hun vidste, Ida ville forsvinde.
Men...
[sukker]
Jeg ved, jeg har ret, men brikkerne passer ikke sammen endnu.
Jeg kan ikke komme videre.
Min vej, den er slut her. Men du kan.
Du finder sandheden.
[Astrid] Og hvor er den?
Chaufføren.
Chaufføren, han har brikker.
Jamen, han er indlagt. Jeg kan ikke...
Og netop derfor. Han er tættere på.
-Han er ikke rask. -Nej. Og det er du.
Tag hen til ham.
[Astrid] Equinox.
Astrid.
Hør sangen, Astrid.
Forfra og bagfra.
[kronhjort gjalder]
Torben?
Torben, kan du høre mig?
Det er Astrid.
Du prøvede at fortælle mig noget sidst.
Var det noget om studentervognen?
Torben?
Hvis du kan høre mig, så giv mig et lille tegn?
Hvad laver du her?
Jeg vil bare spørge ham om noget.
Jeg vil gerne have, at du går.
Kommer han sig?
[Doris] Vil du være sød at gå?
Torben, giv mig et tegn, hvis du kan høre mig?
[Doris] Han hører ikke nogen.
Han er hjernedød.
[Doris] Det er slut.
Der er ikke mere liv derinde.
Er der ikke en chance for, at han måske vågner, eller...
-Vi slukker i morgen. -Nej, det må I ikke.
-Vi må gøre lige, hvad vi vil. -Hvad hvis han...
Må jeg godt få den sidste tid, min mand har med ham?
Jo, men hvad nu, hvis han vågner?
Du forstår det slet ikke, vel?
Det er dig, der er skyld i det.
[Astrid] Han bevæger sig.
Han bevægede fingrene. Torben?
Vil du godt holde op nu?
Hvor vover du?
[børn synger]
[Astrid] Lene?
[støvsuger larmer]
[støvsuger slukker]
[Lene] Astrid, kommer du der?
Du vidste noget?
Du vidste, at Ida ville forsvinde.
Hvad er det, du siger?
Hun måtte jo aldrig gå ud.
Hun skulle altid være på sit værelse.
Det er ikke rigtigt, Astrid.
Du husker forkert.
[Astrid] I skændtes altid.
Vi skændes da ikke mere, end
andre teenagepiger og deres mødre normalt gør.
Jeg husker, du ikke ville have, hun skulle på studentertur.
[Lene] Sikke noget vrøvl.
Jeg ville bare have...
...at hun skulle passe på.
Og det er ikke det samme, som at hun ikke måtte tage på tur.
Men du var lille dengang,
og selvfølgelig husker du tingene anderledes.
Jeg ville bare passe på hende.
Ja, ligesom mødre nu passer på deres børn.
Ligesom jeg passede på dig.
Men...
...du passede jo ikke på mig.
Du var der jo ikke.
-Nej. -Nej.
Det var da ikke min skyld.
Astrid, jeg var den eneste, der troede på dig dengang.
Og det var Dennis.
Dennis, der tog dig fra mig.
Men jeg var jo syg.
Og du sagde hele tiden, jeg kunne finde hende.
-Ja. -Jeg var ni år.
Og jeg var ni år.
Det er kommet tilbage, ikke?
Det kan jeg se på dig.
Det kan jeg mærke. Du oplever det igen, ikke?
-Jeg er ikke syg. -Nej, det ved jeg godt.
Du er ikke syg.
Der er ikke noget galt med dig.
Du har altid haft en særlig forbindelse til Ida.
Jo.
Du har en særlig evne.
Og den skal du tro på.
Der er ikke noget galt med dig. Nej.
[bankelyde]
[snøfter]
Jeg åbner lige.
[Astrid] Ja.
[bankelyde]
[børn synger fastelavnssang]
[Læge] Gør det ondt, når jeg lyser?
Jeg kan forstå, du har mange mareridt.
[Læge] Er de kommet, mens du var vågen?
Jeg er altid vågen, når de kommer.
[Dennis] Nej, du vågnede af det, men det sker kun, når du sover.
Nej, jeg sover ikke.
[Læge] Jeg er sikker på, at det føles, som om det er virkeligt.
Har du tit hovedpine?
-Nej. -Prøv lige at kigge ned på maven.
Ja, helt ned. Sådan der. Og op.
Den vej. Der.
Jeg vil gerne hjem.
[Læge] Ja.
Har du prøvet, lige før det kom, at...
...at du kunne høre noget, eller lugte noget eller mærke noget.
Nej, ikke før, men nogle gange er der en lugt i hulen.
[Læge] Sådan der.
[Læge] Så skal du ned og ligge.
Kom. Bare lig ned. Hvis du lige...
[Læge] Så kommer der et lille stik.
Tag en dyb indånding.
[Læge] Hvis I lige kommer med.
Altså, konklusionen er, at der ikke er noget.
-[Lene] Jeg sagde det. -[Dennis] Det passer ikke.
[Læge] Det er godt, at hun er sund og rask.
[Dennis] Der er noget galt.
Lyt til lægen, Dennis.
[Læge] Fysiologisk er der ikke noget.
Der er intet at spore. Ingen tumorer.
Hun har ikke epilepsi, og i hendes blodprøver er der intet usædvanligt.
[Dennis] Der er intet usædvanligt, men det er helt tydeligt, at der er noget galt.
[Læge] Jeg forstår godt jeres situation.
Jeg ved godt, hvad I har været igennem. Og det gør mig ondt...
[rumlen]
[Astrid] Ida?
[trækker vejret panisk]
Slip mig.
Slip mig nu.
-[Dennis] Astrid, kig på mig. -Giv nu slip.
-[Lene] Skat, kan du høre mig? -Slip mig.
Fortæl, hvad der sker.
Slip mig nu.
Far, I må tro på mig.
Det er ikke noget, jeg finder på.
Jeg kæmpede for at komme væk.
[Dennis] Det ved jeg.
Nu skal du bare tage det roligt.
Jeg er lige her hos dig.
[Astrid] Men du lytter ikke.
Jo, jeg gør. Jeg hører alt, hvad du siger.
Han er kommet for at tage mig.
Prøv at se, om du kan sove lidt nu.
[Falke] Han må ikke få dig. Nu har du brikker.
Og nu kan du forstå mine brikker.
-Og ja, 21. -[Astrid] Enogtyve, der forsvandt?
[Falke] Nej. 21 brikker. 21, 22, 23. Einundzwanzig, twentytwo.
[Astrid] Hvilke brikker snakker du om.
[Falke] Nok. Okay.
[Astrid] Der er solhverv.
[snakker lavmælt]
[snøfter]
22 DEC DØD VINTERSOLHVERV
21 STUDENTER STUDENTERSAG-TRAGEDIE
[stønner]
[stønner højlydt]
[skriger]
[Astrid] Forlæns og baglæns.
Ostara
Astrid, du er sød.
Nej.
Astrid, du er sød.
[gisper]
Hvad sker der her?
Far, det hele hænger sammen.
Jeg er en del af det her.
-[Dennis] Hvad sker der? -Jeg er en del af det.
Prøv at se her.
Jakob, Amelia og Falke, de var allesammen på øen,
på jævndøgn sammen med Ida. På jævndøgn.
Ida forsvinder.
Hun er den eneste, der forsvinder, fordi hun er den udvalgte, hun er Ostara.
Hun var gudinden på denne her ø.
Og jeg ved ikke, hvad der skete, eller hvordan, men
der er noget med de datoer.
Der er et eller andet. Falke bliver ved med at sige d. 21.
Og d. 22. og d. 23. Det bliver han ved med.
Det har jeg optaget.
Jakob dør d. 22. december.
D. 21. marts, der er de på øen på equinox.
D. 21. juni, der forsvinder de allesammen.
Det vil sige, øh...
...vintersolhverv
og forårsjævndøgn, og d. 21. er sommersolhverv,
og hvad er det, der mangler?
[Astrid] Efterårsjævndøgn.
Det er d. 23. september.
Min fødselsdag.
Jeg er også involveret i det her, far.
-Kan du ikke se det? -Skat.
Du kan ikke se det.
Hvad hvis jeg aldrig har fået syn, og hvis...
Jeg har brug for, at du lytter.
[Dennis] Ja.
Jeg har virkelig brug for, at du lytter.
Det er meget vigtigt, at du lytter.
Lad være. Nej, kig på mig.
Du skal tage det alvorligt.
-Det gør jeg. -Du skal tage mig alvorligt.
-Jeg tager dig alvorligt. -Okay. Lyt til det her.
Jeg skal nok lytte. Jeg lytter.
-Lyt til det her. -Ja.
Okay. Vent lidt. Lyt.
-Prøv at høre. -Ja.
Vent.
-Lyt. -Ja.
Vent lidt. Vent.
Det var der lige før.
Prøv at høre, han sagde Astrid. Det sagde han til mig.
Han sagde det.
Det kan ikke passe.
-Astrid. -Du lytter jo ikke til mig.
Du lytter ikke.
-Nej. Du skal lytte. -Det var her før, det kan ikke...
Lyt til hvad jeg siger. Kom.
Det gav mening. Det gav mening lige før.
-Læg den. -Det gav mening.
-Læg den her. -Det gav mening lige før.
Prøv lige at lægge båndoptageren. Så.
Rolig nu. Sæt dig her, sammen med mig.
Kom.
Nu sætter vi os herned sammen.
Rolig, skat. Træk vejret.
Nu bliver du nødt til at lægge den skyld fra dig.
Du har ikke gjort noget forkert. Du kunne intet gøre.
Du kunne ikke have reddet Ida. Du kunne intet have gjort.
Det er ikke din skyld.
Og alt det der Ostara, det er et eventyr, skat.
Det er bare et eventyr, ikke?
Du kunne intet gøre.
Du har ikke noget skyld i alt det her. Så.
-Men det gav mening. -Træk vejret.
[Mand] Vi har haft god succes med et lille værksted, vi har bygget op.
[Mand] Det kan være, vi skal se værelset.
Kom, skat.
-Far, jeg vil ikke være her. -Kom nu. Tag dine ting.
[Dennis] Kom, skat.
Her er dit værelse.
Nu skal du bare føle dig hjemme, ikke?
Prøve at gøre det til dit eget.
Lad os gå ind og kigge.
Hvorfor skal jeg bo her?
[Dennis] Det skal du ikke. Du skal være her, til du får det bedre, ikke?
Hvordan skal jeg få det bedre?
Altså...
...til at starte med, giver de dig noget medicin.
Så mareridtene holder op.
Ikke? Og det er jo godt.
Så jeg får ikke mareridtene mere, hvis jeg tager medicinen?
Nej, det gør du ikke.
Så bliver alt fint.
Hvordan skal Ida så komme tilbage?
Alt det der, det finder vi ud af.
Okay?
Det skal nok blive godt.
Hov, hvad er der sket med Michala?
Jeg tabte hende.
[Eksmand] Hej.
Hej.
Hvad er der galt? Er der sket noget?
Ja.
Jeg kommer hjem nu.
Okay.
Undskyld.
Du skal ikke undskylde. Bare kom hjem.
Vi har savnet dig rigtig meget.
[telefon ringer]
Det er Astrid.
Det er Mathias, Jakobs bror.
Hej.
Det lyder måske lidt mærkeligt.
Jeg har modtaget et brev til dig.
Til mig?
Ja. Det ligger i butikken, du kan bare komme og hente det.
Det kan jeg desværre ikke. Jeg er på vej til Bornholm.
Okay, men det er fra Jakob
Fra Jakob?
Ja, der står, det er fra Rumænien.
Et sted, der hedder Marrakech.
Kan vi lave et stop på vejen?
Her.
Tak.
[Astrid] Døde Jakob i Rumænien?
Ja.
Så du vidste, hvor han var?
Hvorfor løj du?
Fordi jeg blev nervøs, da du kom og ville rode op i fortiden.
Jeg ville ikke have, at Jakob skulle trækkes ind igen.
Jakob var forbi for nogle måneder siden for at låne penge igen.
Men der var noget anderledes over ham. Han var sådan mere afklaret.
Som om han havde fået en slags ro.
Jeg tror ikke, han begik selvmord.
Tror du, nogen slog ham ihjel?
Selvmord giver bare ikke mening.
Han var gladere, end i lang tid, og hvorfor tage derned
-for at tage sit liv? -Hvad skulle han?
Hvad er det for et sted?
Jeg ved det ikke. Han sagde bare, han havde fundet det,
han havde ledt efter så længe.
[hvisker] Ostara flyder i blodet, som vandet flyder i floden.
Siger det dig noget?
Nej.
Den er revet ud af en bog.
Lover du at sige, hvis du finder noget?
[fly larmer]
Hej. Du har ringet til Astrid.
Jeg kan ikke tage telefonen, men læg en besked, så ringer jeg tilbage.
Hvad er der sket? Hvor er du?
Ring til mig, ikke?
Jeg har gjort det, jeg skulle. Nu har hun brikkerne.
Det er jo den lortesang. Hold nu kæft.
Kan du tilgive mig?
Jeg gør det godt igen.
Gør det godt igen.
Alt på plads. Plads til alt.
Og også der.
Alt på plads. Plads til alt.
Tekster af: Toke Lasvill-Andersen
[outtromelodi]