ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Astrid, otvori.
Astrid, odmah izađi!
-Kavu? -Hvala.
Idem na Jakobov pogreb.
Dobro.
Hoćeš li doći? U subotu je.
Radije ne bih.
Imaš li što od Idinih stvari?
A Lene?
Ne znam.
Nećeš je posjetiti?
Ni nemoj.
Zašto ne?
Jer tvoja majka nije dobro i to nije dobro za tebe.
Jako je manipulativna.
Sad se s time znam nositi.
Niste se puno vidjele u zadnjih 20 godina.
Nismo, ali...
Jesmo prije selidbe u Bornholm.
Točno. Upravo to ti želim reći.
Ne sviđa mi se to.
Hej, Astrid, oprezno!
Ti bokca.
Ne igraj se maminim čajnikom.
-Ne želimo da padne na pod. -Dobro.
Ida, pola je osam.
Dolazim.
Bok.
-Vidimo se. -Vidimo se.
Oprosti, rekla si u 15 do.
-Oprosti, ja... -Hajde.
Pozdravi me kako spada.
-Bok. -Bok.
-Tipično za tebe. -Hej.
Zagrijavanje u petak kod Patricka. Dolaziš?
Možda.
-Kako nepristojno. -Što?
Jesam li posve nevidljiva?
-Prestani biti tako osjetljiva. -Ne želim tulumariti s tim ljudima.
Zapravo su jako dragi.
Naravno, ako voliš površne i apsurdne ljude.
-Hej. -Bok.
-Što ima? -Što radite u nedjelju uvečer?
-Imam plan za nas. -Ništa.
-Što? -Ništa od toga.
-Ni ne znaš o čemu je riječ. -Ne, ali to nije važno.
Zašto?
-Moja mama. Znaš to. -Možemo to popraviti.
Nemoguće.
Reci joj da si kod Amelije.
-Jesi li vidio moj stan? -Nisam bio kod tebe.
Upravo tako.
Ne smiješ dopustiti da ti majka sve diktira.
Ne dopuštam, Jakobe.
Dopuštaš.
Ne želim razgovarati o tome.
Zašto se ne iskradeš? Možeš, zar ne?
Što uopće radimo?
-Ne opet prizivanje duhova? -Ne, sve si upropastila pomicanjem čaše.
Ne. Nije upalilo.
Slušaj, zaboravi. Ovo je posve drukčije.
Ovo je stvarno.
NETFLIXOV ORIGINAL
Zašto ne mogu slušati punk i biti anarhist?
Možeš slušati punk i biti anarhist,
ali ne možeš slijediti i punk i...
Ida, imaš li tampon?
Mislim da nemam.
A uložak?
-Ida, imaš li uložak? Važno je. -Ne.
-Bi li provjerila? -Nemam, Amelia.
Obično smo usklađene.
Ne, nikad nismo.
Anarhizam je traženje savršenog sustava.
Možeš biti komunist i anarhist...
-Jako je zgodan. -Što?
Vidim kako ga gledaš.
Nikako ga ne gledam.
-Gledaš. -Ne.
Zgodan je.
Tvoj je tip.
Pozovi ga na spoj.
Možeš ti to. Dečkima je to seksi.
Ja ću. Reći ću nešto.
-Ne. Nemoj. -Hej, Stolli.
-Da. -Idu zanima...
-Želiš li s njom u Stengade? -Ne zanima.
Voljela bi ići.
-U petak? -Da.
-Naravno. -Baš sjajno.
-Fantastično. -Ideš.
Nema na čemu. I drugi put.
Baš si glupa.
Pogledaj ovo, Jakobe.
-Koji? -Ovaj je najbolji.
Nisam mislio da je tvoj tip.
Falke, on nije moj tip.
Nisi normalna.
Zašto si takva? Idem kući prije nego što mama poludi.
Vidimo se.
-Možemo zajedno pješice. -Ne danas, Falke.
-Bok. -Bok.
Sedam je sati, Ida.
Opusti se.
Imamo dogovor.
Bila sam s prijateljima.
Znaš pravila.
Dok živiš u mojoj kući, slijediš ih.
Ima 18. Mislim da nema problema.
Nemoj mi proturječiti.
Dogovor je u šest i ima da to poštuješ.
-Ovo je poput zatvora. -Ti kao da nikad nisi bila mlada.
Ništa ne shvaćaš.
Ovo je drukčiji svijet.
Da, ali ona više nije dijete.
Bok, Lene.
Astrid.
Smijem li...
Uđi.
U redu je.
Molim te...
Pa, ja...
Skuhat ću čaj.
Hvala.
Sjedni ovdje.
Hvala.
Da.
Ništa se nije promijenilo.
Čudno je razmišljati o tome, zar ne?
Da...
Da si sad starija...
od Ide u trenutku nestanka.
Da.
Ali kao da vrijeme nije zaista prošlo.
Ali kad te sad pogledam...
Vidim...
sve vrijeme...
koje sam izgubila.
Koje smo svi izgubili.
Da.
Ali ti i Dennis krenuli ste dalje.
Lijepo je opet te vidjeti.
I obojila si kosu, vidim.
Da.
Sjećaš li se ovoga?
-Ida ga je obožavala. -Da.
Kupili smo ga na putovanju u Kos.
Nisam ga smjela dirati.
Ne, budi oprezna!
Nije da ne smiješ...
Sad i sama imaš djecu, kako čujem. Zato znaš kako je.
Imam kćerku.
Je li mrzovoljna kao ti nekoć?
Zar se ne sjećaš?
Uvijek si bila pomalo mrzovoljna.
Ne.
Ne sjećam se mnogo toga.
Nismo to razumjeli. Bili smo naviknuti na Idu.
Ona je bila tako sretna i društvena i...
Nedostajala si mi.
Jesi li bolje?
-Da. -Mislim...
Jesi li...
ozdravila?
Da.
To... Oprosti.
Neće prestati. Stalno tako svira.
Ne znam. Dala sam ga popraviti, ali...
I jedan dragi mladić objasnio mi je što trebam učiniti.
Bok.
Još se ljutiš na mamu?
Ona je luda.
Samo te želi zaštititi.
Je li te natjerala da to kažeš?
Nije.
Ne slušaj je, Astrid.
Ne možeš vjerovati roditeljima.
Ali uvijek imaš mene.
Znaš to, zar ne?
Što je to?
Napravila sam je za tebe.
Kakva je to ptica?
Mislim da je kanarinac.
Lijepa je.
Hvala.
Ali ona te samo voli.
To što čini nije ljubav.
Što je onda?
Kontrola.
To nije isto.
GODIŠNJAK GIMNAZIJE VESTER
IDA JE NOVA MAJKA TEREZA I LIJEČNICA PROFESOR S KOJIM ŽELI ZABRIJATI: HENRIK
Što radiš ovdje?
Ovdje ne smiješ ulaziti.
Ovo je Idino.
Oprosti.
Naravno.
Mogla si prvo pitati.
Mora izgledati kao i uvijek, zar ne?
Da se osjeća dobrodošlo.
Kad se vrati.
Bok.
-Hej. -Što radiš?
Ništa.
Čekam Skippera. Imamo probu.
Što slušaš?
-Samo neke demo snimke. -Mogu li poslušati?
Naravno.
Ostara
Ja sviram bubnjeve.
Ostara
Tko je Ostara?
Ne znam. To je Skipper napisao.
Bok.
Što ima? Što radite?
Trebam razgovarati s Henrikom.
Henriče!
Što je za zadaću za sutra?
Najviše ćeš naučiti čitaš li što ti se sviđa.
-Dakle... -Dakle...
Radi što želiš.
-Da radim što želim? -Tako je.
Onda? Idemo odavde?
Čula sam novu pjesmu.
-Našu? -Da.
U redu. Što misliš?
Mislim da je jako dobra.
Dobro.
-Isprike na smetnji. Novinarka sam... -Morate pričekati.
Dovraga.
Novinarka sam i snimam emisiju o maturantima koji su nestali 1999.
Tada nisam radila u školi, ali sjećam se toga, naravno.
Našla sam godišnjak u kojemu se spominje profesor Henrik.
Možete li mi pomoći pronaći njegovo prezime?
Krivo je ono troje, zar ne? Oni koji nisu nestali.
-To nije dokazano. -Stvarno?
Mislila sam da jest.
Živjeli smo u istoj ulici kao i vozačev rođak.
Tip koji je te večeri vozio kamion. Bio je u komi.
-Tko, vozač? -Da.
Potpuno je poludio.
Je li se oporavio?
Ostanite ondje.
-Tko? -Vozač.
Ne znam.
Više ne živimo ondje.
-Sigurni ste da se zove Henrik? -Da.
Nemamo Henrika upisanog kao profesora te godine.
Čudno.
Vidite li tko im je bio razrednik?
Čini se da nedostaje jedan papir.
-Nitko nije upisan. -Oh.
Papirologija nam je obično uredna.
Laku noć. Idem u krevet.
U redu, dušo. Laku noć.
Laku noć.
Amelia?
Jakobe?
Falke?
Amelia?
Što to radite?
-Da se samo vidiš! -Baš sam se prepala!
-Ovuda. -Zašto ste to učinili? Zli ste.
-Smiri se, dosta. -Zašto ste to učinili?
-Oprosti. Drago mi je što si tu. -Zašto biste mi to učinili?
-Ovdje se pokapaju sljedbenici. -Sljedbenici čega? Tko su oni?
Ne znam tko su, ali pogledajte znak.
I ovdje.
Michael Remolino.
Od 1830. do 1880.
-Jesu li to slobodni zidari? -Ne.
I Gregers Turbilhao. Od 1880. do 1957.
Ali što to znači?
-To je misterij. -Stani. Prestani.
-Jest. -Što radimo?
Vidjet ćete.
Bok.
Hvala.
-Bok. -Hej.
Žao mi je.
Hvala.
Oprosti na onom pozivu.
Bez brige.
Mathias.
Ovo je grimorij.
-Što je to? -Knjiga magije.
Pogledajte znak.
Isti je.
Možeš je se riješiti samo ako netko plati više od tebe.
-Što si ti dao za nju? -Svoju dušu.
Prodat ćeš mi je za svoju dušu i jednu krunu?
Zapravo sam je ukrao.
-Komu? -Nisam sve pročitao.
Puno toga ne razumijem.
Mnogo je ludosti o ritualima.
-Mislim da je jako stara. -Je li kao knjiga u Zloj smrti?
Ova je stvarna.
-Nije stvarna. -Slušaj, znam da je stvarna.
Jakobe, što je to?
Cyning kaže:
„Kakve li nam dare nosiš? Dare dužan ti si dati.“
„Ako užitke ti tražiš, valja ti se pomučiti.“
Možeš li to pretencioznije pročitati?
Cyning kaže:
„Podaj život svoj što bijedno bi ionako izgubio.“
„Podaj ga ili će muka snaći sve.“
Ne razumijem. Tko je Cyning?
To je kralj. Dakle...
Moraš dobrovoljno dati svoj život ili ćeš biti kažnjen.
Dati ga čemu?
Smrti, ja mislim.
Tko je kralj?
Pa...
Postoji karta otoka.
Čini se da je za ekvinocija ondje neki obred.
Ekvinocija?
Dan kad je noć duga kao dan.
To je ritual za nekoga imena Ostara.
Trebali bismo ići.
-Što možemo izgubiti? -Ne.
Znaš li gdje je otok?
-Da, znam gdje je. -Falke, nije istina.
Ne, stvarno jest.
-Zvuči ludo. -Nemamo što izgubiti.
-Zafrkava nas. -Nije istina.
Ne postoji otok s čudnim obredima.
Što ako postoji?
-Izmislio si to. -Nisam.
Kako znaš da je istina?
Ako i nije, bit će zabavno.
Idem samo da ti vidim izraz lica.
Dobro.
Uvijek smo bili ti i ja, brate.
Bili smo ekipa. Bili smo Skipperi.
Opaki momci Helsingøra.
Nitko se nije usudio petljati s nama.
Dopustite mi da...
Pokušao sam ti pomoći.
-Nisi mi dopustio. -Bio je ubojica i ti to znaš.
Ne sada.
Ubio mi je kćer.
Sve ih je ubio.
Svi se pretvarate da nije tako,
ali svi to znate.
-Moram vas zamoliti da odete. -Sramite se!
Ne diraj me! Licemjeri!
Vi ste hrpa licemjera. Svi vi!
Moja je kći mrtva.
Imam pravo biti ovdje.
Nikad nisam znao što ti je u glavi.
Ponekad osjećam...
-Kao da je sve besmisleno. Kužiš? -Da.
Mama mi je znala pričati jednu priču o čovječuljku
zarobljenom u maslačku. Vikao bi, ali nitko ga ne bi čuo.
Tako se katkad osjećam.
Svi smo sami i ništa nije važno.
Ako odlučiš učiniti nešto drukčije, onda je važno, zar ne?
Ne ako slobodna volja ne postoji.
Ako vjeruješ da imaš slobodnu volju,
nije važno imaš li je doista.
-Ali ne mislim da je imam. -Onda počni misliti.
Ne mogu. Ne ide to tako.
Vjerujem u reinkarnaciju.
Jako glupo, Jakobe.
Onda doista ništa nije važno.
Samo počneš ispočetka.
Shvaćaš to, zar ne?
Sve je unaprijed određeno.
Možemo vikati iz svog maslačka, ali...
ništa zapravo nije važno.
Sve je besmisleno.
A ovo?
Nije ti bilo dobro?
Jest.
Je li čudno jer smo prijatelji?
Ovo mi je bilo prvi put.
Oprosti, nisam znao.
Nemoj se ispričavati, Jakobe.
Lud sam za tobom.
Mislio sam da ne osjećaš isto.
I ja sam to mislila.
Da, baš.
Što je s tobom i Marrakechom?
Ne znam.
Oduvijek me privlači.
Selim se nakon ljeta.
Idem s tobom.
Što?
-Idem s tobom. -Što to govoriš?
Ozbiljno.
Idem s tobom.
Onda ćemo svaki dan pušiti nargilu i piti čaj s puno šećera.
Otkad imaš to?
Što je to?
Datum.
Vidim to.
Kakav datum?
Datum moje smrti.
Kako bi mogao znati kad ćeš umrijeti?
Izlazi. Požuri se.
Što ste radili?
Igrali smo Crni Petar.
Dobro.
Onda se Thea naljutila na mene.
Rekla je da sam bacila Crnog Petra ispod stola.
-Jesi li? -Da.
Inače bih izgubila.
Dušo?
Mogu li razgovarati s mamom?
-Bok, mama. -Bok. Volim te.
-Idi u svoju sobu. -Da.
Bok. Ide li dobro?
Da, mislim da ide.
Dobro je.
Emisija napreduje?
Da.
Tvoj tata i Isobel su dobro?
Da, pomalo je...
-Kao i uvijek. -Dobro.
I što još?
Pa...
Ne zaboravljate me?
Ne, razgovaramo o tebi svaki dan.
Što još? Što ste danas radili?
Danas je Vera bila na školskom izletu.
Bila je uzrujana jer ih je vozač izgrdio.
Previše su skakali po sjedalima.
Mislila bi da se navikao na to kad stalno vozi djecu.
Znaš li kad se vraćaš?
Još ne znam.
U posljednje vrijeme razmišljam o svemu.
O onome što si rekla.
INCIDENT S VOZAČEM MATURANATA 1999.
-Da? -O nama.
Možda imaš pravo.
VOZAČ VIŠE NIJE U KOMI
Možda imaš pravo.
Da. Za što?
-Za nas. -A, da.
Ne radiš valjda?
Ne.
-Ne mogu vjerovati koliko sam glup. -Ne. Ovdje sam.
-Ovdje sam. Slušam. -Ne, nisi.
Upravo je u tome problem. Nikada me ne slušaš.
Nestaješ. Uvijek se radi o tebi.
Čujemo se.
Bok, ovdje Astrid Agerskov.
Mogu li razgovarati s Torbenom Brinkom?
-Zdravo, ja sam Astrid. -Zdravo.
-Uđite. -Hvala.
Ovdje objesite kaput.
-Sada spava. -Dobro.
Ali uskoro će se probuditi.
Dobro.
-Biste li zatvorili vrata? -Da.
Pletete li?
Ne baš.
Zapravo, uopće ne pletem.
Ja sam tek počela.
Dobro.
Toplo vam to preporučujem.
-Da. -Dobro je za dušu.
Sad pletem čarape.
Da?
Čarape uvijek dobro dođu.
I ja tako mislim.
-Nikad dosta čarapa. -Da.
Doris?
To je on.
Dođite
Nadajmo se da je dobro raspoložen.
Uđite. Samo mu treba lijek.
Hajde, otvori usta. Daj!
Hajde, Torbene.
Torbene, hoćeš li otvoriti usta?
Moram ga natjerati, inače ništa od toga.
Dobro.
-Djevojka želi razgovarati s tobom. -Koja?
Ona.
-Djevojka. -Kavu?
Da, može malo.
Zdravo.
Ja sam Astrid.
Mogu li vas nešto pitati?
Poznajem te.
Mislim da ne.
Želiš se igrati?
Dvadeset dva.
Dvadeset jedan.
Dvadeset tri.
Mogu li vas nešto pitati?
Sjećate li se da ste vozili kamion s maturantima?
Pogledajte ovo.
-Mladići i djevojke. -Tako je.
Prepoznajete li koga?
Ne sviđaju mi se.
-Zašto? -Nisu dobri.
Zašto?
A ove u sredini, Ide? Sjećate li je se?
Ona nije sretna.
Nimalo sretna.
Ta je djevojka nestala.
Gdje je?
Nema je.
Bok, bok, slatkice!
Oprostite, što mu se dogodilo?
Teško je reći.
Pregledom mozga nije se ništa utvrdilo, ali bio je u komi tri godine.
A onda sam ga morala dovesti kući.
Ali navikneš se nakon 18 godina.
Dok nas smrt ne rastavi.
-Želite li cigaretu? -Ne, hvala.
Ali ima i nekih prednosti.
Uvijek me gnjavio zbog cigareta.
Nikad nije onaj stari?
Doprete li kad do njega, barem na trenutak?
Onaj stari? Što to znači?
Sada je ovakav.
Ali lagala bih
kad bih rekla da nisam razmišljala o tome da ga pošaljem u dom.
Ali opet,
povremeno me pogleda...
Onda izgleda...
kao onaj stari Torben.
Još je negdje unutra.
Torbene, dovraga.
Torbene?
Zovite hitnu pomoć.
Torbene, čuješ li me?
Polako.
Požurite se, kvragu! Ovdje sam.
Polako, Torbene.
To je to, tako je.
Smiri se, dobro? Ovdje sam.
Prijevod titlova: Tina Vlakančić