‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היום הוא יום מיוחד.‬
‫זהו אקווינוקס האביב.‬
‫נהוג לומר שזה קורה ‬ ‫כשהיום והלילה ארוכים באותה מידה,‬
‫אבל זה לא ממש נכון. ‬ ‫אקווינוקס האביב הוא אירוע אסטרונומי...‬
‫- אגף חירום פסיכיאטרי -‬
‫...שקורה כשהשמש עוברת את קו המשווה.‬
‫וזה קורה היום בשעה 17:57.‬
‫זה הרגע שבו האור והחושך‬
‫מתפזרים באופן שווה לחלוטין.‬
‫"קנינג אומר,‬
‫'תן את חייך.‬
‫אלה שתאבד נואשות.‬
‫תן אותם מרצון,‬
‫אחרת כולם יסבלו.'"‬
‫אחרת כולם יסבלו.‬
‫סליחה, איפה נמצאת אסטריד אגרסקוב?‬
‫היא מצפה לך?‬
‫לא.‬ ‫-רק קרובי משפחה רשאים לבקר.‬
‫אני קרוב משפחה. בעלה לשעבר.‬
‫תוכלי להראות לי איפה אסטריד?‬
‫כן, ישר שם. חדר 21.‬
‫תודה לך.‬
‫"אוסטרה זורמת בדם‬
‫כמו מים הזורמים בנהר."‬
‫אסטריד?‬
‫היום לפני 21 שנה.‬
‫- תוכן מקורי של NETFLIX -‬
‫כן. באנו לדבר על אסטריד.‬
‫זה היה מסע לא קטן,‬ ‫אבל אני חושב שהוא היה חיובי מאוד.‬
‫לפי ההערכה שלנו, היא מוכנה ללכת הביתה.‬
‫היא הגיבה היטב לתרופה שלה,‬
‫למרות שזה לקח יותר זמן מהצפוי.‬
‫אבל האם זה באמת הכרחי למלא אותה‬ ‫בכל הדברים האלה?‬
‫לין, לא עכשיו.‬
‫נראה שאסטריד יצרה נרטיב משלה‬ ‫סביב מה שקרה לאידה.‬
‫אנחנו מודאגים מההתפתחות שלה‬ ‫במונחים של הבחנה בין פנטזיה למציאות.‬
‫על איזה נרטיב אתה מדבר?‬
‫היא מדברת הרבה‬
‫על אלה בשם אוסטרה.‬
‫אני מאמין שאתם יודעים למה הכוונה.‬
‫כן, זה סיפור עם עתיק שאסטריד ממש אוהבת.‬
‫היא חושבת שאידה הייתה האלה אוסטרה‬
‫ושעמדו להקריב אותה.‬
‫זה מעיד על כך שהיא מחפשת דרך להסביר‬ ‫את היעלמותה של אידה.‬
‫הסבר שהיא מצאה באגדה.‬
‫כן. אבל מה אפשר לעשות?‬
‫חשוב מאוד שתמשיכו לעזור לאסטריד‬ ‫לבחון מה אמיתי.‬
‫שלא תשתפו פעולה עם הסיפורים שלה‬
‫למרות שהם נראים תמימים.‬
‫את מוכנה? הנה זה מגיע.‬
‫מה?‬
‫ארזת את הפיג'מה?‬
‫כן.‬ ‫-יופי.‬
‫מברשת שיניים?‬ ‫-כן.‬
‫מה לגבי מחברת הציורים שלך?‬ ‫-אני לא צריכה אותה.‬
‫את לא מציירת אצל אימא?‬
‫אני כבר לא מציירת בכלל.‬
‫טוב.‬
‫את לא חולה וכשאת לא חולה‬
‫את לא צריכה לקחת כדורים.‬ ‫-אבל...‬
‫אל תאמיני למה שאבא אומר לך.‬
‫אבא לא מרשה לי לשתות קולה.‬
‫כאן מותר לך הכול.‬
‫בעולם הזה‬
‫חושבים שאת חולה רק כי את שונה.‬
‫אבל את יודעת מה?‬
‫את לא חולה.‬
‫את פשוט מיוחדת.‬
‫לין?‬
‫אסטריד?‬
‫אני צריכה לשאול אותך משהו.‬
‫תבטיחי לומר לי את האמת.‬
‫כמובן.‬
‫אידה ואני לא היינו אחיות?‬
‫דיברת עם דניס.‬ ‫-פשוט תעני על השאלה.‬
‫אל תאמיני למה שהוא אומר.‬
‫מה את לא מספרת לי?‬
‫זה נכון שאנחנו לא אחיות?‬
‫זה מרגיש כאילו שהיא כאן.‬
‫את לא חושבת?‬
‫כאילו שהיא נסעה לטיול‬
‫והיא יכולה לחזור בכל רגע.‬
‫אסטריד, שבי על המיטה.‬
‫עצמי עיניים.‬
‫כן. יופי.‬
‫וקחי כמה נשימות עמוקות.‬
‫אפילו עמוקות יותר.‬
‫כן. טוב מאוד.‬
‫עכשיו אני רוצה שתחזרי לשם.‬
‫לאן?‬ ‫-אל תפחדי.‬
‫אני כאן, ואני נשארת איתך.‬
‫נסי לעצום עיניים ולהיכנס למערה.‬
‫דמייני שאת מוצאת אותה.‬
‫דמייני שאת יכולה להחזיר את אידה.‬ ‫לא היית רוצה לעשות זאת?‬
‫כן, אבל...‬ ‫-שתינו יודעות שהיא שם.‬
‫נכון? אז קדימה.‬
‫עצמי עיניים.‬
‫פשוט תעצמי את העיניים.‬
‫את לא רוצה?‬
‫כן, אבל...‬ ‫-את לא רוצה למצוא את אחותך?‬
‫אני רוצה, אבל...‬
‫לא משנה כמה היא הייתה פוחדת,‬ ‫היא הייתה עושה את זה בשבילך!‬
‫עשי כדבריי. עצמי את העיניים.‬
‫תיכנסי לשם ותמצאי את אידה.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫אני כבר לא יכולה להיכנס למערה.‬
‫את היחידה שיכולה.‬
‫אני לא מבין איך יכולת לעשות את זה!‬
‫מה חשבת, לכל הרוחות?‬
‫את צריכה עזרה,‬ ‫אבל זה משהו שאת צריכה לסדר.‬
‫היא לעולם לא תבוא שוב לראות אותך.‬ ‫לעולם לא.‬
‫אני מגיש בקשה למשמורת מלאה.‬ ‫ואני אומר לך עכשיו,‬
‫אם תתנגדי לזה, אקח אותך לבית המשפט.‬ ‫את מבינה?‬
‫אימא שלך לא במיטבה.‬
‫היא חולה.‬
‫לעולם לא תצטרכי לבקר אותה שוב. אני מבטיח.‬
‫לילה טוב, מתוקה.‬
‫דניס התחיל להפיץ את השמועות האלה‬ ‫מיד אחרי שאידה נעלמה.‬
‫למה?‬ ‫-ובכן,‬
‫הוא היה צריך תירוץ כדי להמשיך הלאה.‬
‫ואז הוא העמיד פנים שהוא לא אבא שלה.‬
‫זה היה רק כדי להעניש אותי.‬
‫להעניש אותך?‬
‫כדי שהוא יוכל להאשים אותי ולעזוב אותי.‬
‫ולמצוא מישהי אחרת, כשהמצפון שלו נקי.‬
‫אבל לא שמעתי את זה מאבא.‬
‫אמיליה אמרה לי.‬
‫אמיליה.‬
‫יש לי משהו להראות לך.‬
‫בואי נראה.‬
‫זה...‬
‫תני לי למצוא את זה.‬ ‫-את כל כך יפה שם.‬
‫תראי. הנה.‬
‫אלה דניס ואידה.‬
‫יש לה את אותו ניצוץ בעיניים‬ ‫כמו שיש לו, נכון?‬
‫הכול היה טוב אז.‬
‫לא משנה מה הוא אומר עכשיו, הכול היה טוב.‬
‫את זוכרת את זה?‬ ‫-כן.‬
‫הטיול שלנו לדרום צרפת.‬
‫אכלנו המון גביעי גלידה כפולים.‬ ‫-כן.‬
‫ושתינו אורנג'ינה.‬
‫זה היה מזמן.‬
‫לפעמים אני חושבת...‬
‫שזה היה רק חלום.‬
‫כשדניס לקח אותך ממני, עולמי התמוטט.‬
‫לא הבנתי.‬
‫לא, היית רק ילדה קטנה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫סליחה.‬
‫לא נורא.‬
‫סליחה.‬ ‫-אל תדאגי לגבי זה.‬
‫זה מצחיק. התמונה הזאת תמיד גרמה לי לקנא.‬
‫מה קרה?‬
‫זה צולם חודש לפני שנולדתי, נכון?‬
‫ובכן...‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-את לא בהיריון.‬
‫לא. זאת בטח טעות.‬
‫זה בטח צולם שנה לפני כן.‬ ‫-יש פה תאריך. על רובן יש.‬
‫על כולן יש תאריכים.‬
‫נכון?‬
‫למה את לא בהיריון?‬
‫מה?‬
‫את משקרת לי?‬ ‫-לא. אני...‬
‫תעני לי. את משקרת?‬
‫תגידי משהו!‬
‫את... את היית מתנה קטנה עבורנו.‬
‫מה את מנסה לומר?‬
‫קיבלנו אותך כשהיית בת שבועיים.‬
‫אז שיקרת לי?‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬
‫אז אבא הוא לא אבא שלי.‬
‫אז מי הם ההורים שלי?‬
‫מאיפה באתי? אשמח מאוד לדעת.‬
‫את ואידה מיוחדות.‬ ‫אתן אחיות, בנות האקווינוקס.‬
‫אבל תמיד הרגשנו‬ ‫שאנחנו ההורים האמיתיים שלך.‬
‫אסטריד?‬
‫מה קורה, אסטריד?‬
‫את יכולה לראות אותה?‬
‫אסטריד?‬
‫אסטריד מדברת.‬
‫זאת דוריס. למה את לא עונה?‬
‫טורבן התעורר והוא רוצה לדבר איתך.‬
‫עם מי? איתי?‬
‫כן, לעזאזל. בואי מהר! הוא אומר שזה חשוב.‬
‫היי. באתי מהר ככל שיכולתי.‬
‫אחרי כל מה שעשיתי למענו.‬
‫אני לא סורגת יותר.‬
‫טוב.‬
‫לכי אליו. את זאת שהוא רוצה לראות.‬
‫טורבן?‬
‫ראיתי אותך.‬
‫ואת ראית אותי.‬
‫את לא זוכרת? כשהיית ילדה.‬
‫בערפל הכתום.‬
‫במערה. איפה שבוגרי התיכון נמצאים.‬
‫הייתי כלוא שם כל השנים האלה.‬
‫יכולתי לראות ולשמוע הכול.‬
‫אבל הייתי משותק.‬
‫צעקתי וצרחתי, אבל שום דבר לא יצא.‬
‫את מכירה את ההרגשה?‬
‫לא הייתי שם הרבה זמן.‬ ‫-רק את...‬
‫שיכולה להבין את זה.‬
‫לא היינו אמורים להיות שם.‬
‫משהו השתבש.‬
‫אוי, מתוקה, איך הזמן טס!‬
‫היית ילדה קטנה עד לא מזמן.‬
‫אני צריכה להתארגן.‬
‫כן, כמובן. סליחה.‬
‫זה יהיה יום מקסים.‬
‫יש לי מתנה בשבילך.‬
‫זה.‬
‫אימא שלי נתנה לי אותה‬ ‫כשסיימתי את הלימודים.‬
‫אוכל לענוד לך אותה?‬
‫את נראית נפלא.‬
‫כל כך צעירה ויפה.‬
‫הכול יהיה בסדר, יקירתי.‬
‫הכול.‬
‫מה זה? אידה.‬
‫זה רק...‬
‫הרגל שלך מדממת.‬ ‫-כן, זה...‬
‫מאיפה מגיע הדם הזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מאיפה מגיע הדם הזה?‬ ‫-תפסיקי.‬
‫אידה.‬ ‫-תעזבי אותי.‬
‫לא.‬
‫מה עשית?‬
‫לא יכולתי.‬
‫נפטרת ממנו? תגידי שזה לא נכון.‬
‫עזבי אותי.‬
‫תניחי לי.‬
‫צאי מכאן.‬ ‫-לא.‬
‫צאי החוצה!‬
‫תקשיבי, אידה...‬
‫תקשיבי. אידה!‬
‫לא, אידה. את צריכה להישאר בבית.‬ ‫את שומעת אותי?‬
‫אין לך מושג מה עשית.‬
‫את חייבת להקשיב לי.‬
‫אידה.‬
‫על מה את מסתכלת?‬
‫כשהראית לי את התמונה, משהו קרה.‬
‫כבר לא הייתי פה. רק שם.‬
‫אפשר לראות את התמונה שוב?‬ ‫-כן.‬
‫זה.‬
‫הנריק?‬
‫הוא לא אנושי.‬
‫אז מה הוא?‬
‫הוא הקנינג.‬
‫והוא כועס, אסטריד.‬
‫לפני 21 שנה הוא לא קיבל את מה שהובטח לו.‬
‫והוא לא ירפה עד שיקבל את זה.‬
‫אין טעם לברוח ממנו.‬
‫אפשר רק ללכת אליו.‬
‫מה הוא רוצה?‬
‫את כבר יודעת את זה.‬
‫תמיד ידעת זאת.‬
‫אותי.‬
‫תודה.‬
‫העולם הפיזי והרוחני אינם נפרדים.‬
‫אין מילה שמתארת את השקפת העולם הזאת.‬
‫ככה זה.‬
‫טוב.‬
‫אין לי עוד שאלות.‬
‫גם לי אין.‬
‫חכי בחוץ בבקשה.‬
‫- שקט, מבחנים -‬
‫סיימת את הכול.‬ ‫-כן.‬
‫מותק, אני כל כך גאה.‬ ‫-תודה, אבא.‬
‫ממה ששמעתי דרך הדלת, זה הלך טוב.‬ ‫-אני מקווה.‬
‫את בוגרת תיכון.‬
‫ברכותיי.‬
‫אז...‬
‫חשבנו שסקרת היטב את החומר.‬
‫הכרת את המושגים, וכללת גם ניתוח משלך.‬
‫זה היה נהדר. את מקבלת ציון מצוין.‬
‫וואו.‬ ‫-ברכותיי.‬
‫תודה.‬
‫מזל טוב.‬
‫ברכותיי. שיהיה לך יום נפלא.‬ ‫-תודה.‬
‫אלוהים.‬
‫זה הבהיל אותי.‬
‫לין?‬ ‫-כן, רק קצת.‬
‫כן, זה נהדר.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אידה, את באה? אנחנו הולכים עכשיו.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫לחיים, אם כך.‬ ‫-לחיים.‬
‫טוב. כדאי שתלכי.‬ ‫-ניפגש בבית.‬
‫בבקשה, מהממת.‬
‫- כיתה 99' עשינו זאת -‬
‫היי.‬
‫רק רציתי להתנצל.‬
‫הייתי ממש אידיוט.‬
‫טיפש באיזה מובן, פאלקה?‬ ‫-הייתי צריך להגיד משהו.‬
‫על מה?‬
‫זה לא היה אמור להיות ככה.‬ ‫-בטח.‬
‫איך זה היה אמור להיות?‬ ‫-לא היינו צריכים ללכת.‬
‫לחיים, חבר'ה!‬ ‫-לחיים!‬
‫טוב. מוכנים?‬
‫תחזיקו חזק. יוצאים לדרך!‬
‫לחיים!‬
‫מזל טוב!‬
‫היי.‬
‫אסטריד?‬
‫נוכל לדבר בפנים?‬
‫לא.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫זוז, בבקשה.‬
‫אני רוצה לדבר איתך.‬ ‫-על מה?‬
‫על זה ששיקרת לי במשך כל חיי?‬
‫על זה אתה רוצה לדבר עכשיו?‬ ‫-אני מבין אם את כועסת עליי.‬
‫לא, אני לא כועסת.‬
‫רצינו לאשפז אותך אותך‬ ‫כי אנחנו מודאגים ממך.‬
‫זה תמיד היה הפתרון שלך.‬
‫איך יכולת לשקר לי כל כך הרבה שנים?‬
‫לשקר לך?‬ ‫-כן.‬
‫היית האדם היחיד שהיה לי ושבטחתי בו,‬ ‫וחשבתי שאוכל לסמוך עליו.‬
‫ואתה רק...‬
‫העמדת פנים שאתה אבא שלי.‬
‫אסטריד, אני אבא שלך.‬
‫וכל מה שאני עושה הוא מתוך אהבה אלייך.‬
‫אתה בדיוק כמו לין.‬
‫אסטריד?‬
‫אסטריד, תפתחי.‬
‫אסטריד, פתחי את הדלת.‬
‫אל תסעי.‬
‫אני אשבור את החלון. פתחי את הדלת.‬
‫כן, כדי שתוכל לאשפז אותי שוב.‬ ‫-תפתחי.‬
‫ברוכים הבאים.‬ ‫-תודה.‬
‫היי. היי, אמיליה, רוצה בירה?‬
‫הנה את. אוי, מותק.‬
‫אני צריכה ל...‬ ‫-לא, אני חייבת להיכנס.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-אידה, אל תלכי.‬
‫את בסכנה. הוא רודף אחרייך.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-תקשיבי.‬
‫עשיתי עסקה. זה היה טיפשי מצידי.‬
‫אבל מעולם לא חשבתי...‬ ‫-על מי את מדברת?‬
‫את חייבת להאמין לי.‬
‫דניס הוא לא אביך האמיתי.‬ ‫-אני לא רוצה לשמוע את זה.‬
‫את חייבת לשמוע את זה.‬
‫לא יכולתי להיכנס להיריון,‬
‫אז עשיתי עסקה לגבייך.‬
‫שאוותר עלייך כשתהיי בת 18. אבל לא חשבתי...‬
‫לא חשבתי שהוא יחזור.‬ ‫-מה?‬
‫אבל אז שיניתי את זה,‬ ‫ובמקום הבטחתי לו את התינוק שלך.‬
‫את שומעת את עצמך?‬
‫אבל עכשיו נפטרת ממנו.‬
‫הרגת את הילד שלו.‬
‫הכול אבד.‬ ‫-תתרחקי ממני!‬
‫אידה, הוא ייקח אותך עכשיו.‬
‫את מטורפת לגמרי.‬ ‫-עלייך להישאר כאן.‬
‫הרסת הכול.‬
‫את מבינה?‬ ‫-עזבי אותי!‬
‫אידה, את לא יכולה ללכת.‬ ‫-עזבי!‬
‫את משוגעת.‬
‫הוא ידרוש את הקורבנות שלו.‬
‫לכי לדרכך.‬
‫אני מחפשת את הנריק מלמסטרום. הוא גר כאן?‬
‫הנריק?‬
‫היי, אסטריד, אידה בפנים?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫אידה?‬ ‫-אני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫כן, יאקוב, הכול לא בסדר. ‬ ‫-לא.‬
‫בקשר לזה.‬
‫הגרימוואר. גנבתי אותו מהנריק.‬
‫אני יודעת.‬
‫איך את יודעת?‬
‫זה לא משנה.‬ ‫-הוא איננו.‬
‫אוסטרה. כל 21 שנים.‬
‫כל 21 שנים.‬
‫מה קרה באותו לילה?‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫לך תזדיין, יאקוב. לעזאזל עם אמיליה.‬
‫לעזאזל עם אימא שלי.‬
‫לעזאזל עם כולכם.‬
‫ביי.‬
‫תודה שבאתם לבקר.‬
‫מה קורה?‬
‫איפה אנחנו?‬
‫- העתיד והחופש ממתינים -‬
‫אוסטרה.‬
‫תרגום כתוביות: יפעת גריצמן‬