Teraz počúvajte.
Počúvajte.
Sme tu spolu.
Pán Corman
„Nemohli sme vedieť, kedy sa tá loď po nás vráti.
Dovtedy sme boli na ostrove sami.
Ramo sa preto musel stať mužom
skôr, než keby sme sami neboli, lebo som potrebovala jeho pomoc.“
Mám pokračovať?
Myslím, že už nemáme čas.
Ale krásne čítanie. Vďaka, Mandy.
Dobre teda, gratulujem.
Všetci ste zvládli prvý týždeň virtuálnej školy.
Viem, je to divné.
Takže vám chcem poďakovať, že ste prišli a dávali pozor.
Ste skvelí a…
Chýbate mi.
Hej. Dávajte na seba pozor a pekný víkend.
Teda taký pekný, aký môže byť.
Uvidíme sa v pondelok.
Dovidenia, pán Corman.
Ahoj, Ramon.
Ahoj.
Čau.
Prepáč. Mohol... by si si vyzuť topánky?
Chystám sa do sprchy.
- Hej. - Moje...
Lebo podrážky topánok... Teda...
- Vírus padá na zem, takže... - V pohode.
- Práve som o tom čítal. - Jasné.
Vďaka za večeru.
Hej, hej. To nič.
- Hej. - Čau.
Rýchle občerstvenie na tanieri?
Hej. Čítal som...
- taký článok o objednávaní jedla… - Aha.
- Bože. Chlape, čo dori... - Prepáč, ja...
- Ty si to zohrial v mikrovlnke? - Hej.
Chlape, je v tom šalát a paradajka. To zohrievať nemôžeš!
Hej, to viem. Viem to.
Najprv vyberieš zeleninu, zohreješ žemľu
- a potom mäso na panvici. - Všetko dávam do mikrovlnky…
aby som zabil baktérie, čo na tom sú.
- Páni. No doriti. - Hej.
Prepáč, ale toto je moja nočná mora…
Hej, chápem. Ach... V pohode.
Tak... Tak ich na chvíľu hodím do mrazáku.
Takže proste budeš ďalej chodiť do práce?
Chlape, my sme UPS.
Každý deň presunieme 6 % celého národného HDP.
Takže, ak chceš naozaj posrať ekonomiku, zavri UPS.
Hej, chápem, len, veď vieš…
Školy sú zavreté, basketbalová liga pozastavená...
Nie, UPS nikdy nezatvoria. Hovoril som to už pred týždňom.
Už by mali byť.
Ako si to vedel už pred týždňom?
Ako si to mohol nevedieť?
Ľudia potrebujú veci. Kto im ich dovezie?
- Dík. - Hej.
Páni.
Je to fakt hnusné.
Prepáč.
A teda, máte nejaké opatrenia, alebo...
Čo akože?
Dali vám rúška alebo…
Hovoria, že rúška sú nanič.
Ľudia sa cítia bezpečnejšie,
- ale nemajú žiadny účinok. - Kto to hovorí?
Vláda, nie? To si nepočul?
- Hej, počul. - No.
Dodržiavajú ľudia aspoň odstup...
- Nebudem žiť v strachu, jasné? - Nehovorím,
- že máš žiť v strachu. - Nebudem.
Ale priznaj skutočnosť.
Skutočnosť. Dobre, tak aká je skutočnosť?
Aká? No tak, preberme to. Aká je skutočnosť? Hm?
Len hovorím, že... Že neviem, či je bezpečné,
aby si teraz chodil každý deň do práce.
Pre teba či pre mňa?
Pre oboch.
Aha. Chápem. Dobre.
A čo navrhuješ, aby som urobil?
- Čo by som mal urobiť? - Neviem.
Tak mi prepáč, že nemôžem ostať doma a dostávať výplatu.
To by pre mňa nefungovalo tak skvelo ako pre teba.
Chlape, len sa...
Vieš, čo sa stane, ak prestanem chodiť do práce?
Gabi...
A vieš ty, čo sa stane, ak sa nakazíš?
- Viem. - Nevieš.
- Ale viem. - Nevieš!
Budem chorý a potom asi vyzdraviem.
- To nevieš. - Áno.
- Nie, ty... nevieš nič. - Ja nič neviem?
- Tak som to nemyslel. - Počúvaš sa?
Všetko je to nové.
Ak je niekto nevedomý, si to ty, nie ja.
Momentálne nevie nikto nič.
Aha. Ty fakt vôbec nevieš, ako svet funguje, kurva.
Len sa povaľuj doma, pár mesiacov nechoď do práce.
A urob mi láskavosť, vyzúvaj si topánky,
a burger zohrej v posratej mikrovlnke,
lebo to nás zachráni. Hej?
To jesť nebudem.
- Haló? - Ahoj, mami.
Čo sa deje?
No, dosť vecí, nie?
No, hej. Ale inak si v poriadku?
Je to také očividné?
- Si v poriadku? - Hej, som v pohode. To nič.
Ale robím si starosti o Victora.
Prečo? Je v poriadku?
Nie je chorý alebo čo. On... je... Neviem.
Nemá príznaky. Ale on...
Musí chodiť do práce… …takže nemôže ostať doma.
- Aha, lebo je... - Hej, je... No.
Takže hej, no… Robím si oňho starosti.
Robíš si starosti oňho alebo o seba?
Vlastne oboje. Môže to byť oboje, nie?
Ach, jasné. Jasné, samozrejme.
Každopádne, rozmýšľal som,
že by som mal prísť domov a na chvíľu tam ostať.
Teda, ak to nevadí.
Nie, samozrejme, vždy si tu vítaný.
Len myslím... Je to asi… …vieš, rozumné...
Zlatko, nemusíš mi to vysvetľovať.
Príď, kedy budeš chcieť.
Dobre, vďaka.
Samozrejme.
Vlastne som... rozmýšľal...
Asi to znie divne, ale rozmýšľal som,
že by som mal 14 dní ostať vo svojej izbe.
Čo tým myslíš?
No, vieš, bol som s Victorom
a Victor bol s mnohými ľuďmi v práci,
a posledné, čo chcem, je, aby si ochorela ty.
Odporúča sa 14 dní sa izolovať.
Dobre, no. Ak to tak chceš.
Nechcem. Ale... Ale myslím...
- že je to... - Vieš, ako to myslím.
Dobre.
A...
Povedz mi, či to nie je príliš otravné, ale...
Skrátka mi povedz, čo mám urobiť.
Dobre...
Asi by si mi mala nosiť jedlo a nechávať ho pred dverami.
Haló?
Josh, to si ty?
Áno. Nechoď dnu!
Dobre, nepôjdem.
Ahoj!
Ahoj.
No... Tak ja idem do postele.
Dobre. Dobrú.
Si hore?
Hej!
Myslel si to vážne s...
Čo? Prepáč, nepočujem ťa.
No...
Nechoď dnu!
Nejdem.
Myslel si to včera vážne, že ti mám nechávať jedlo pred dverami?
Áno.
Nevadí to?
„Búrka zúrila dva dni
a na tretí deň sme pochovali mŕtvych na južnom myse.“
„Aluetov, ktorí zomreli na pláži, sme spálili.“
„Dedina bola potom mnoho dní tichá.“
„Ľudia odchádzali iba zbierať jedlo.
A po návrate ho jedli v tichosti.“
- Ach, ahoj! - Ahoj, zlatko. Ahoj.
Páni, ty toho máš!
No... Ani nie.
- Čo je to? - Čo?
- Tamto. - Prekvapenie.
Dobre.
- Ach, ahoj. - Ahoj.
Ach, sekundu, zdvihnem to.
- Haló? - Ahoj.
Ach! Ahoj. Prečo voláš? Ešte si tu?
Hej. Len som chcel, aby sme sa počuli.
- Aha, no. Totiž, som trochu... - To je... Kto je to?
Mami, niekto práve vošiel. Kto je to?
- Môžem zavolať neskôr? - Je to vážne.
Nemôžeš zavolať neskôr.
- Dobre. Ďakujem. - Mami.
Na niečo spomíname...
- Haló. - Ahoj, mami.
- Mám prácu. Zavolám ti naspäť. - Nie, ne...
- Nemôžem hovoriť. Ahoj. - Nerob to! Mami!
- Potrebuješ niečo vybaviť? - Nie. Nie je...
Naozaj. Urobme si pohodlie, dobre?
Haló. Tu je Ruth. Viete, čo máte robiť.
Ahoj, mami. To som ja. Vieš, že som to ja. Som tu v dome. Vieš, že som.
A ktokoľvek práve vošiel to vie tiež.
A ak to nevie, mal by. Lebo...
- Aký máš problém? - Nie je to bezpečné!
- Ale je. - Nie je!
Prečo už týždeň sedím v izbe?
Ak do domu príde niekto nový, musí ísť do karantény.
- Na dva týždne. - Ty si v karanténe,
lebo bývaš s Victorom a on chodí do práce.
- Larry býva... - Takže je to Larry?
Áno.
A on už je doma tri týždne.
Dlhšie, než ktokoľvek, koho poznám.
Predvídal to, vieš.
Na takéto veci má rozum.
A máme šťastie, že sa rozhodol s nami izolovať.
Máme šťastie?
- Josh... - Ako vieš, že bol iba doma?
Lebo ti to povedal?
Áno.
- A to ti stačí? - Áno.
Dobre.
Nuž, teším sa, že sa s ním a s tebou
o šesť dní stretneme.
Super.
Už si skončil s telefonátmi?
Hej. Zavoláme si nes...
NIE SÚ TO PESNIČKY 2003
Svet ostáva rovnaký
Ľudia sa nemenia
Platňa sa otáča
Ihla kĺže v ryhe
Slučka sa nekončí
Veci späť nevrátime
TUNIAK VO VODE
Ak vieš, čo robíš
Prečo to robíš Stále dokola?
Čiarky.
Čiarka v podstate znamená, že sa odmlčíte.
Ale existuje celá kopa pravidiel, a ľudia často hovoria:
„To je správna čiarka.
To je nesprávna čiarka.“
Tí ľudia nikdy nečítali Slepotu.
Pokračuje stále ďalej bez bodiek, ale s kopou čiarok.
A viete čo? Nie je to správne, ale je to skvelé.
To je jeden spôsob ako na čiarky.
Bohužiaľ, vy budete mať písomky o pravidlách
toho v podstate staromódneho písania čiarky.
Takže ja vás ich naučím.
Ale aby ste vedeli, v skutočnom živote
tie pravidlá až tak veľa neznamenajú.
Nič sa nezmení
Platňa sa otáča
Stále dokola
To je správne a to nie.
No a ja si myslím, že je to vec názoru.
Ale zaujímajú ma iné názory. Ja som už rozprával veľa.
Chce nám niekto povedať svoj názor?
Myslí si niekto, že je to správne alebo nie?
Alebo niečo medzi tým?
- Ak vieš, čo robíš - Hej.
- Prečo to robíš - Si hore?
- Stále dokola? - Hej, vstávaj!
Ak vieš, čo robíš
Hej, čo robíš v mojej izbe? Čo zomieraš?
Raz na to príde.
Takže zomriem mladý, ale nie až tak?
To neviem.
Čo si to počúval?
- Teba. - Naozaj?
Ktorú pieseň?
Ja že to nie sú piesne.
Vieš, čo tým myslím.
Číslo 12.
Ach, tá je blbá.
Podľa mňa je celkom dobrá.
Pre teba je to divné, lebo si ju už dlho nepočul.
No, páčila sa aj iným. Takže...
- Počkaj. Počul ju niekto iný? - Hej.
Vydal si ju? Akože... Akože album skorých nahrávok?
Nie. Myslel som...
no vieš, ľudí, ktorým som ju zahral.
Ach, dobre.
Komu si ju hral?
Hm, mojej priateľke.
Aha.
Nebola len to. Boli sme spolupracovníci.
Takže to bolo akože...
Uhm.
- Hej. - Vydali ste niečo?
Hej. V podstate.
Smiem si to vypočuť?
- Čože, teraz? - Hej, asi hej.
Radšej by som to nerobil, ak to nevadí.
Dobre.
- Môžem sa ťa niečo spýtať? - Čo?
Na čo si myslel, keď si to nahral?
Ty si to nepamätáš?
Naozaj?
Nie.
To je choré. Mal by si.
Prepáč.
Môžem sa ťa niečo spýtať ja?
Hej.
Čo tu robíš?
Len... som v bezpečí.
Áno!
Nie.
Hej.
Tak tu je.
Gratulujem. Prežil si to.
Ach, ďakujem.
Ako sa cítiš?
No, stále mám čuch.
To je skvelé. Podľa mňa je super, čo si urobil.
Nie všetci sú takí odhodlaní.
- Vďaka. - Posaď sa.
Ďakujem.
To je...
Len niečo, čo som postavil. Priveľa času, chápeš.
Aha.
Nuž, je to…
Naozaj vidím rozdiel.
Ďakujem. Dáš si vajíčka?
Prečo nie. Vďaka.
Nie sú skvelé?
Hej.
Tvoja mama je dobrá v mnohých veciach.
To teda áno.
Vynikajúce.
Ahoj, mami.
Ahoj.
Nuž, žijeme v bláznivých časoch, však?
Asi hej.
Sleduješ správy, Josh?
Asi viac, než by som mal.
Tie ozajstné, alebo veríš hlavnému prúdu ako niektorí, ktorých poznám?
- Prestaň. - Ale nie.
Zbožňujem to, zlatko. Už som to hovoril.
Byť s tebou v tomto čase je také pokojné,
lebo nerozmýšľaš o veľkých veciach.
Si šťastná vo svojom vlastnom malom svete.
A to je napokon tá osvietená cesta.
Prítomný okamih.
Josh, s Larrym chodíme každý deň na prechádzky.
Chceš sa k nám pridať?
Viete čo, musím o chvíľu ísť za svojimi žiakmi. Takže...
Dobre.
Školy sú zatvorené, ale stále sa učí.
A kedy učíš? Určite by sme to vedeli naplánovať.
Budem sa musieť pozrieť.
Koľkoročné deti to učíš?
Majú desať a jedenásť.
A ako to všetko zvládajú?
No vieš... Oni sú v podstate iba
šťastní vo svojich malých svetoch, ako niektorí, ktorých poznám.
Josh, preboha.
Je to fajn. Fakt... To nič.
Fajn.
- Fakt... - Štvorce.
To nič.
- Skvelé... - Fajn.
- Fakt... To nič. - vedieť veci inštinktívne.
Fajn.
To nič.
Fajn. Fakt...
Je to fajn. Fakt... To nič.
HEJ CHLAPE TAK AKO?
- No tak. - Dobre, že ti chutí.
- Daj si trochu. - Fajn.
Ach, je príliš horká.
- Je pre mňa prihorká. - Takto chutí pravá čokoláda.
Stačí mi tá dobrá, ďakujem.
Je dobrá len preto, že je v nej kopa cukru.
Je dobrá, lebo mi chutí.
Mliečna má objektívne menej bohatú a rozličnú chuť než ozajstné kakao.
- Pre mňa nie. - Nemyslím si, že vieš,
čo znamená slovo objektívne.
- Viem, čo mi chutí... - Ale vieš čo?
To na tebe milujem. Je to rozkošné.
Máš sa toho toľko čo učiť. Prídeš na to. Prídeš na to.
- Ahoj. - Ahoj.
Kde je Larry?
Telefonuje.
Ach. To je fajn.
- Prečo... - Tak som to nemyslel.
- Celý čas bol... - Prepáč. Myslel som len,
že je fajn sedieť tu s tebou. Len my dvaja.
Za celý čas sa to sotva udialo.
Ale prerušil som ťa. Celý čas bol len čo?
Bol k tebe len milý a zdvorilý.
Hej.
Ku mne, nie k tebe.
- Prestaneš? - Prepáč.
- Hovorme o inom. - Skvelé.
- Je pasívne agresívny. - Ježiši.
Vysmieva sa ti a potom sa tvári, že to nerobí.
- Tvári sa, že ťa ľúbi, a... - Ľúbi.
To nie je láska.
Ach, lebo ty vieš, čo je láska?
Viem toľko, čo ty. Čo si nejaký expert?
Prepáč, ale toto je presne to,
čo by som ti niekedy povedal o otcovi...
- Nie je ako tvoj otec. - a ty by si nesú...
- Je mu podobný. - Nie.
Manipuluje tebou a kvôli nemu sa cítiš zle.
A potom chceš, aby ťa miloval ešte viac,
lebo sa ti to z nejakého dôvodu páči.
Dobre. Budeš ma chvíľu len počúvať?
Áno.
Nehovorím, že Larry je dokonalý.
To... To nerobím.
Teda, čo... Čo si myslíš, že toto je?
Čo je čo?
Toto. Vieš, nič nie je dokonalé.
Neviem, prečo to nedokážeš pochopiť.
Nemáš právo na dokonalého partnera alebo život.
Berieš, čo máš.
A si rád, že žiješ.
Si na tom lepšie ako mnoho iných.
Nehovorili sme o mne.
Ale áno, hovorili.
Tak potom odbočuješ.
Hovorili sme o tebe a Larrym. Nie je to o mne.
Ale je.
Toto robíš vždy. Nachádzaš... chyby.
Chápeš? Hľadáš vždy len to najhoršie,
takže všetko je úplná katastrofa.
- To robím? - Áno, presne to robíš.
Nuž, všetko je úplná katastrofa, nie?
Je?
Hej. Poobzeraj sa.
Dobre. Na čo sa pozerám?
Si chorý?
Čože? Ach, zavreli Disneyland.
To je ono.
Nestal si sa rockovou hviezdou?
Nepovedal som...
Hej. Vieš, kto ďalší chcel byť rockovou hviezdou, nie?
Hej.
Fajn.
Tak sme tu.
Otázkou je, čo teraz?
„Zadržala som dych a čakala.“
OSTROV MODRÝCH DELFÍNOV
„Prešla som cez palubu,
a hoci ma mnohé ruky chceli zadržať,
vrhla som sa do mora.“
NESŤAŽUJEM SA, BOL SOM NA TESTE. NEGATÍVNY.
A EŠTE…
„Ponad hlavou sa mi prehupla vlna a klesala som stále hlbšie,
až som si myslela, že už nikdy neuzriem svetlo dňa.
Keď som sa vynorila, loď bola ďaleko. Cez vodnú triešť som videla iba plachty.
Zvierala som kôš so všetkými svojimi vecami,
ale bol príliš ťažký. Uvedomila som si, že s ním plávať nemôžem.
Pustila som ho a vydala som sa k brehu.“
Preklad titulkov: Martina Mydliar