Dabar paklausykite.
Susirinkome čia kartu.
„Buvo neįmanoma nuspėti, kada laivas grįš mūsų paimti.
Kol jis negrįžo, saloje buvome vieni.
Todėl Ramui teko suaugti anksčiau,
nes daugiau nebuvo nieko kito, kas galėtų man pagelbėti.“
Skaityti toliau?
Manau, kad laikas jau baigėsi.
Bet išties puikiai paskaitei. Ačiū, Mende.
Gerai, ką gi, sveikinu.
Jūs visi išgyvenote pirmąją mokslų iš namų savaitę.
Žinau, kad labai keista.
Todėl tik noriu padėkoti, už tai, kad prisijungėte ir klausėtės.
Jums puikiai sekasi ir…
Aš jūsų ilgiuosi.
Taip. Likite saugūs. Gero savaitgalio.
Bent jau kiek įmanoma geresnio.
Susitiksime pirmadienį.
Viso, pone Kormanai.
Viso, Ramonai.
Labas.
Atleisk. Gal galėtum nusiauti batus?
Aš tuoj eisiu į dušą.
- Taip. - Mano batai…
Tiesiog batų padai. Jie…
- Nes virusas nukrenta ant žemės, todėl… - Taip. Taip, gerai.
- Ką tik apie tai paskaičiau. - Nieko tokio.
Ačiū, kad parnešei vakarienę.
Taip. Nėra už ką.
„DEGINANTIS SKONIS“
- Ei. - Ei.
Sudėjai maistą išsinešti į lėkštę?
Taip. Aš…
- skaičiau straipsnį apie tokį maistą ir… - Aišku.
- O Dieve. Biče, kas per… - Atsiprašau, aš…
- Tu ką… Šildei mikrobangų krosnelėje? - Taip.
Ten yra salotų ir pomidorų, žmogau. Negalima šildyti salotų ir pomidorų!
Ne, aš žinau. Žinau.
Ne, turi išimti daržoves ir tada paskrudinti duoną,
- o mėsą pakepinti keptuvėje. - Viską šildai mikrobangų krosnelėj…
kad užmuštum viską, kas gali būti ant maisto.
- Šūdas. - Taip.
Atsiprašau, tiesiog tai - mano didžiausias košmaras, taigi…
Taip, žinau. Taip, viskas gerai.
Tik trumpam įdėsiu juos į šaldymo kamerą.
Tai tu ir toliau vaikščiosi į darbą?
Tai UPS, žmogau.
Mes kasdien pergabename 6 % visos šalies BVP.
Žodžiu, jei nori sumauti ekonomiką, uždaryk UPS.
Taip, tikriausiai, aš tik, žinai…
Mokyklos uždarytos, NBA uždaryta…
Taip, valdžia nesiruošė uždaryti UPS. Sakiau jau prieš savaitę.
Turėtų jau būti gerai.
Iš kur tą žinojai prieš savaitę?
O kaip tu nežinojai?
Žmonėms reikia jų šlamšto. Kas jį paims?
- Ačiū. - Prašau.
Oho.
Labai neskanu.
Atsiprašau.
Tai ar jie imasi kokių nors priemonių, ar…
Pavyzdžiui, kokių?
Duoda jums kaukių ar…
Sako, kad kaukės visai nepadeda.
Tik žmonės saugiau jaučiasi kažkuo prisidengę,
- bet iš tikrųjų jos niekuo nepadeda. - Kas taip sako?
Valdžia, ar ne? Negirdėjai?
- Taip, girdėjau. - Taip.
Bet ar žmonės laikosi atstumo, ar…
- Negyvensiu baimėje, biče, aišku? - Nesakau,
- kad turėtum gyventi baimėje. - Negyvensiu baimėje.
Tik, žinai, reikia pripažinti realybę.
Realybę. Gerai, kokia ta realybė?
Kokia? Ne, išanalizuokim. Kokia ta realybė?
Aš tik sakau, kad nesu tikras, jog tau
šiuo metu saugu kasdien eiti į darbą.
Kalbam apie mano ar tavo saugumą?
Bet kurio.
Aišku. Supratau. Gerai.
Tai ką siūlai man daryti?
- Ką manai, kad turėčiau daryti? - Nežinau.
Atleisk, negaliu likti namie ir pasiimti algą.
Man nepasisekė taip kaip tau, bičiuli.
Biče, aš tik…
Žinai, kas nutiks, jei nebedirbsiu? Žinai?
Gabei…
O ar žinai, kas nutiks, jei užsikrėsi virusu?
- Taip, žinau. - Ne, nežinai.
- Taip, žinau. - Nežinai!
Taip, aš susirgsiu, o paskui tikriausiai pasveiksiu.
- Tu šito nežinai. - Taip, žinau.
- Ne, tu nieko nežinai. - Aš nieko nežinau?
- Ne tą norėjau pasakyti, biče. Aš… - Tu save girdi?
Sakau, kad virusas labai naujas.
Jei čia ir yra neišmanėlis, tai ne aš, o tu.
Kol kas niekas nieko nežino, štai ką sakau.
Taip. Tu net nerauki, kaip veikia pasaulis. Nerauki.
Ei, pailsėk namie, nedirbk kelis mėnesius.
Bet padaryk man paslaugą, nusiauk batus prie durų
ir šildyk šitą sūrainį mikrobangų krosnelėje iki pažaliavimo,
nes taip išliksime gyvi, ar ne?
Aš jo nevalgysiu, po galais.
- Klausau? - Labas, mama.
Kas negerai?
Turiu galvoje, daug kas, ar ne?
Na, taip. Bet be viso šito, ar tau viskas gerai?
Ką, taip akivaizdu?
- Džošai, tau viskas gerai? - Ne, man viskas gerai. Gerai.
Aš tik nerimauju dėl Viktoro.
Kodėl? Jam viskas gerai?
Taip, ne, jis neserga ar panašiai. Jis… Arba… Nežinau.
Jis neturi simptomų. Tik noriu pasakyti, jis…
Jis turi vaikščioti į darbą… todėl negali likti namie.
- Aišku, nes jis… - Taip, jis… Teisingai.
Taigi, taip, jis… Aš tik dėl jo nerimauju.
Nerimauji dėl jo ar dėl savęs?
Turiu galvoje, abu variantai. Gali būti abu, ar ne?
Žinoma. Ne, žinoma, suprantama.
Šiaip ar taip, galvojau, kad…
gal man reiktų grįžti ir kurį laiką pagyventi namie.
Turiu galvoje, jei galėčiau.
Ne, žinoma, tu čia visada laukiamas.
Aš tik manau… tikriausiai… …žinai, taip protingiausia…
Brangusis, neprivalai aiškintis.
Tiesiog atvažiuok kada tik nori.
Gerai. Ačiū.
Žinoma.
Šiaip jau, aš pagalvojau…
Atsiprašau, gal nuskambės keistai, bet pagalvojau,
kad tikriausiai tiesiog pagyvenčiau savo kambaryje 14 dienų.
Na, kaip suprasti?
Turiu galvoje, žinai, gyvenau su Viktoru,
o Viktoras bendravo su daug žmonių darbe,
ir mažiausiai norėčiau tave susargdinti.
Todėl, pagal rekomendacijas, turėčiau izoliuotis 14 dienų.
Gerai, jei tu šito nori.
Aš šito nenoriu. Aš… Bet aš manau…
- tai tikriausiai protingiausia… - Žinai, ką turiu galvoje.
Gerai.
Bet taip pat,
sakyk, jei per daug prašau, bet aš…
Džošai, tiesiog pasakyk, ką nori, kad padaryčiau.
Gerai…
Manau, kad turėtum atnešti man maistą ir palikti jį prie durų.
Alio?
ATIDARYTA
Džošai, čia tu?
Taip. Neik į vidų!
Gerai, neisiu.
Labas!
Labas.
Na, aš jau einu miegoti.
Gerai. Labanakt.
Atsikėlei?
Taip!
Tu vakar rimtai kalbėjai apie…
Ką? Atsiprašau, negirdžiu tavęs.
Na…
Neik į vidų!
Neinu.
Vakar rimtai kalbėjai, žinai, apie maisto palikimą prie durų?
Taip.
Jei galima?
„Audra tęsėsi dvi dienas,
o trečią dieną palaidojome mirusiuosius pietiniame iškyšulyje.“
„Paplūdimyje kritusius aleutus sudeginom.“
„Daugelį dienų po to kaime tvyrojo tyla.“
„Žmonės išeidavo tik susirasti maisto.
Ir grįžę valgydavo tyloje.“
- Labas! - Labas, mažute.
Kiek daug turi!
Na, aš turiu… Ne visai.
- Kas čia? - Ką?
- Kas čia? - Tai staigmena.
Gerai.
- O, labas. - Labas.
Minutėlę, atsiliepsiu.
- Klausau? - Labas, mama.
Labas. Dėl ko skambini? Tu dar čia?
Taip. Tik norėjau, kad galėtume girdėti vienas kitą.
- Gerai. Na, aš lyg ir… - Ar ten… Kas ten?
Mama, kažkas ką tik užėjo pro duris. Kas?
- Galiu perskambinti? - Ne, tai rimta.
Negali paprasčiausiai perskambint.
- Gerai. Ačiū. - Mama. Ma…
Mes prisimename kelis dalykus…
- Klausau. - Labas, mama.
- Aš užsiėmusi. Atleisk. Perskambinsiu. - Ne, nedėk…
- Dabar negaliu kalbėti. Viso. - Nedaryk taip! Mama!
- Turi kažkokių reikalų? - Ne. Tai ne…
Ne, tikrai. Įsitaisykime patogiai, gerai?
Sveiki. Čia Rūta. Žinote, ką daryti.
Labas, mama. Čia aš. Žinai, kad čia aš. Aš čia, namuose. Žinai, kad aš čia.
Tas, kas užėjo pro duris, žino, kad aš čia.
O jei nežino, tada turėtų žinoti. Nes…
- Kas tau nepatinka? - Tai, ką tu darai, nesaugu!
- Saugu. - Ne, nesaugu!
Kaip manai, kodėl aš čia sėdžiu visą savaitę?
Jei į namus ateina kitas žmogus, jis turi izoliuotis.
- Dvi savaites. Tokios… - Tu izoliavaisi,
nes gyvenai su Viktoru, o Viktoras vaikščiojo į darbą.
- Laris gyvena pas… - Tai čia Laris?
Taip.
Jis jau tris savaites gyvena namie.
Ilgiau nei visi kiti mano pažįstami.
Jis tai numatė, supranti.
Jis nusimano apie tokius dalykus.
Mums pasisekė, kad jis pasisiūlė apsistoti pas mus.
Mums pasisekė?
- Džošai… - Iš kur žinai, kad jis gyvena namie?
Nes jis tau taip pasakė?
Taip.
- Ir tau to pakanka? - Taip.
Gerai.
Nekantrauju pabendrauti su juo
ir su tavim - po kokių šešių dienų.
Puiku.
Jau baigei skambinėti?
Taip. Pasikalbėsime vė…
ČIA NE DAINOS 2003
Ir pasaulis tiesiog išlieka toks pat
Žmonės niekada nesikeičia
Įrašas vis skamba iš naujo
Adatėlė griovelyje
Nesibaigiantis ratas
Tai, ko negalime pakeisti
„STARKIST“ VANDENYJE
Jei žinai, ką darai
Kodėl visada Tą patį kartoji tada?
Kableliai.
Iš esmės kablelį dedame, kai norime padaryti pauzę.
Bet yra daugybė taisyklių, ir žmonės pasakys:
„Čia reikia dėti kablelį.
Čia kablelio dėti negalima.“
Tačiau tie žmonės nėra skaitę „Blindness“.
Visa knyga parašyta be taškų ir su daugybe kablelių.
Žinote, ką? Tai neteisinga, bet puiku.
Tai - vienas kablelių dėjimo būdas.
Deja, būsite tikrinami, ar žinote tam tikras taisykles,
kaip, tam tikra prasme, senoviškai dėlioti kablelius.
Todėl išmokysiu jus tų taisyklių.
Bet žinokite, kad, rašant tikrame gyvenime,
tos taisyklės iš tiesų nėra tokios jau svarbios.
Niekas nesikeis
Vis groja tas pats įrašas
Vėl ir vėl iš naujo
Teisingai ir neteisingai.
Ir, manau, kad išties tai priklauso nuo požiūrio.
Man smalsu sužinoti kitas nuomones. Aš daug kalbėjau.
Gal dar kas nors nori pasakyti savo nuomonę?
Gal dar kas nors galvoja, kad tai - teisinga arba ne?
Ar kažkas per vidurį?
- Jei žinai, ką darai - Ei.
- Kodėl visada - Nemiegi?
- Tą patį kartoji tada? - Ei! Pabusk!
Jei žinai, ką darai
Biče, ką veiki mano kambaryje? Tu ką, mirsi?
Turiu galvoje, kada nors.
Puiku. Taigi, mirsiu jaunas, bet nelabai jaunas?
Nežinau.
Ko klauseisi?
- Tavęs. - Rimtai?
Kokios dainos?
Tu lyg ir sakei, kad tai - ne dainos.
Žinai, ką turiu galvoje.
Dvyliktos dainos.
Ta nelabai vykusi.
Man ji pasirodė visai nebloga.
Ji tave veža tik todėl, kad ilgai jos negirdėjai.
Turiu galvoje, ji ir kitiems patiko. Taigi…
- Pala. Ją girdėjo ir kiti? - Taip.
Tu ją išleidai? Tipo, įrašei namų studijoje?
Ne. Tik norėjau pasakyti,
žinai, kiti, kuriems ją pagrojau.
Gerai.
Kam tu ją pagrojai?
Savo merginai.
Gerai.
Bet ji nebuvo vien mano mergina. Mes buvome kolegos.
Tai buvo, tarsi…
Aha.
- Taip. - Jūs ką nors išleidote?
Taip. Lyg ir.
Galiu paklausyti?
- Ką, dabar? - Taip, tikriausiai.
Taip, geriau nereikia, jei tu nieko prieš.
Gerai.
- O galiu paklausti? - Ko?
Apie ką galvojai, kai įrašinėjai tą dainą?
Neprisimeni?
Rimtai?
Taip, ne.
Bjauru. Turėtum prisiminti.
Atsiprašau.
Galiu paklausti?
Klausk.
Ką čia veiki?
Tiesiog… saugausi.
Taip!
Ne.
Taip.
Štai ir jis.
Sveikinu. Išgyvenai.
Ačiū.
Kaip jautiesi?
Na, uoslę vis dar turiu.
Tai puiku. Žinai, aš manau, kad pasielgei puikiai.
Ne visi turėtų tiek ryžto.
- Ačiū. - Sėsk.
Ačiū.
Ar čia…
Tai tik mano sumeistrauta smulkmenėlė. Nebuvo, ką veikti, supranti?
Taip.
Na, tai…
Tikrai viską pakeičia.
Ačiū. Nori kiaušinienės?
Mielai. Ačiū.
Skani, ar ne?
Taip.
Tavo mama daug ką sugeba.
Tikra tiesa.
Labai skanu.
Labas, mama.
Labas.
Gyvename keistais laikais, ar ne?
Tikriausiai.
Seki žinias, Džošai?
Taip, gal net truputį per daug.
Giliniesi į esmę
ar pasimauni ant masinio cirko kabliuko, kaip kai kurie mano pažįstami?
- Baik. - Ne.
Man tai patinka, mieloji. Aš tau sakiau.
Tokiu metu būdamas šalia tavęs atsipalaiduoju,
nes tu nekvaršini galvos dėl svarbių dalykų.
Tiesiog gyveni patenkinta savo mažame pasaulėlyje.
Galų gale, tai - išties geriausias kelias.
Gyventi dabar.
Džošai, mes su Lariu kasdien einam pasivaikščioti.
Gal norėtum prisijungti?
Žinai, aš netrukus turėsiu susisiekti su mokiniais. Taigi…
Gerai.
Mokyklos uždarytos, bet mes vis dar mokome.
Kada tau pamoka? Neabejoju, kad galėtume prisitaikyti.
Turėsiu patikrinti.
Primink, kiek metų tavo mokiniams?
Dešimt ir vienuolika.
Kaip jie reaguoja į visa tai?
Žinot, jie daugiausia tik…
gyvena patenkinti savo pasaulėliuose, kaip kiti mano pažįstami žmonės.
Džošai, po perkūnais.
Viskas gerai. Tikrai… Viskas gerai.
Viskas gerai.
- Tikrai… - Šviesiai pilki kvadratai.
Viskas gerai.
- Fantastika… - Viskas gerai.
- Tikrai… Viskas gerai. - …žino instinktyviai.
Viskas gerai.
Tikrai… Viskas gerai.
VIKTORAS
Viskas gerai. Tikrai…
Viskas gerai. Tikrai… Viskas gerai.
LABAS ŽMOGAU KAIP SEKASI?
- Nieko sau. - Džiaugiuosi, kad patinka.
- Paragauk truputį. - Gerai.
Per kartu.
- Man nepatinka. Man per kartu. - Toks tikro šokolado skonis.
Aš ir toliau valgysiu skanųjį, ačiū.
Tau jis skanus tik todėl, kad privarytas cukraus.
Ne, man jis skanus, nes aš jį mėgstu.
Pieninio šokolado skonis objektyviai ne toks sodrus ir subtilus kaip kakavos.
- Ne man. Man ir taip gerai. - Nemanau, kad žinai,
ką reiškia žodis „objektyviai“.
- Manau, kad žinau, ką mėgstu… - Bet ką gi tu žinai?
Dėl to tave ir myliu. Labai žavu.
Tau reikia tiek daug išmokti. Tau pavyks.
- Labas. - Labas.
Kur Laris?
Kalba telefonu.
Kaip miela.
- Kodėl tau reikia… - Ne tą norėjau pasakyti.
- Jis labai… - Atleisk. Tik norėjau pasakyti,
kad miela, jog galime pasėdėti. Tik aš ir tu.
Turiu galvoje, per visą šį laiką dviese beveik nesėdėjome.
Bet aš tave pertraukiau. Jis labai koks?
Jis tau labai malonus ir paslaugus.
Taip.
Man, ne tau.
- Gal galim baigti? - Gerai, atsiprašau.
- Pakalbėkim apie ką nors kitą. - Puiku.
- Jis - pasyviai agresyvus. - O Jėzau.
Jis tave žemina, o paskui apsimeta, kad to nedaro.
- Elgiasi, lyg labai mylėtų, bet iš tiesų… - Jis myli.
Meilė - ne tokia.
O, tu tiek daug išmanai apie meilę?
Žinau tiek pat, kiek ir tu. Ką, o tu esi ekspertė?
Atsiprašau, bet būtent tą patį
būčiau tau pasakęs apie tėtį labai seniai…
- Jis visai nepanašus į tavo tėvą. - …ir tu būtum visiškai ne…
- Jis labai į jį panašus. - Nepanašus.
Jis tavimi manipuliuoja, verčia prastai jaustis.
O tada tu dar labiau nori, kad jis tave mylėtų,
nes kažkodėl tave tai traukia.
Gerai. Gal sekundėlę paklausytum?
Gerai.
Nepasakysiu tau, kad Laris - tobulas.
Aš to nesakau.
Noriu pasakyti, kas… Kaip tu manai, kas tai?
Ką aš manau apie ką?
Apie tai. Nieko nėra tobulo, supranti.
Nežinau, kodėl tau taip sunku tai suprasti.
Nėra savaime suprantama, kad turėsi tobulą partnerį ar tobulą gyvenimą.
Imi, ką gauni.
Ir tau pasisekė vien todėl, kad gyveni.
Gyveni geriau nei dauguma kitų žmonių.
Kalbėjomės ne apie mane.
Taip, apie tave.
Tada tu keiti temą.
Kalbėjome apie tave ir Larį. Aš čia niekuo dėtas.
Dar ir kaip dėtas.
Tu tą darai. Tu randi, prie ko prikibti.
Supranti? Ieškai blogiausios versijos,
kad viskas virstų katastrofa.
- Aš taip darau? - Taip, tu taip darai.
Turiu galvoje, viskas ir yra tikra katastrofa. Ar ne?
Ar tikrai?
Taip. Apsižvalgyk.
Gerai. Ir ką aš matau?
Tu sergi?
Ką? Jiems teko uždaryti „Disneilendą“.
Ir viskas?
Netapai roko žvaigžde?
Nesakiau…
Taip. Na, žinai, kas dar norėjo tapti roko žvaigžde, ar ne?
Taip.
Gerai.
Štai tokia padėtis.
Klausimas, ką dabar darysime?
„Sulaikiau kvapą ir laukiau.“
SKOTO O'DELO „MĖLYNŲJŲ DELFINŲ SALA“
„Tada perėjau denį
ir, nors daug rankų bandė mane sulaikyti,
mečiausi į jūrą.“
NESISKUNDŽIU. PASIDARIAU TĘSTĄ. NEIGIAMAS JEI KĄ
BE TO…
„Banga užliejo man galvą ir ėmiau grimzti vis gilyn,
kol pamaniau niekad nebeišvysianti dienos.
Kai iškilau, laivas buvo labai toli. Pro dulksną matėsi tik burės.
Vis dar laikiau įsitvėrusi krepšį su visais savo daiktais,
bet jis buvo labai sunkus, supratau, kad nepaplauksiu jį laikydama.
Leidau jam nugrimzti ir nuplaukiau kranto link.“
Išvertė Sandra Siaurodinė