И ето сега.
Ето ни заедно.
"Не можехме да знаем кога корабът ще се върне за нас.
Дотогава бяхме сами на острова.
Наложи се Рамо да възмъжее
по-рано, отколкото ако не бяхме сами, понеже имах нужда от помощта му."
Да продължавам ли?
Мисля, че времето ни изтече.
Прекрасно четене. Благодаря, Манди.
И така, поздравления.
Изкарахте първата седмица от онлайн обучението от вкъщи.
Знам, много е странно.
Така че искам да ви благодаря, че присъствате и внимавате.
Страхотни сте и...
Липсвате ми.
Пазете се. Приятен уикенд!
Поне доколкото е възможно.
До понеделник!
Довиждане.
До скоро, Рамон.
Здрасти.
Опа.
Извинявай, би ли се събул?
Ще си взема душ.
Обувките ми... - Подметките на обувките.
Вирусът пада на под. - Да, няма проблем.
Тъкмо четох за това. - Няма проблем.
Благодаря за вечерята. - Няма за какво.
Здрасти.
Сервирал си в чиния?
Да. Четох статия за храната за вкъщи. - Ясно.
Какво е това? - Езвинявай.
Притоплял ли си го? - Да.
Има маруля и домат - не се притоплят! - Знам.
Вадиш зеленчуците, препичаш хляба,
месото - на тиган. - Всичко - в микровълнова.
За да убиеш всичко, което може да е по него.
Извинявай, но това е моят кошмар.
Да, знам. Няма нищо.
Ще ги сложа за миг в камерата.
Ще продължиш ли да ходиш на работа?
Това е Ю Пи Ес!
Движим 6% от БВП на страната.
Ако искаш да съсипеш икономиката, спираш Ю Пи Ес.
Да, предполагам, че аз просто...
Училищата затвориха, НБА затвори.
Няма да затворят Ю Пи Ес. Казах ти го преди седмица.
Всичко ще е наред.
Как може да си знаел преди седмица?
Как да не го знаеш?
Хората си искат боклуците.
Благодаря.
Доста гадно.
Съжалявам.
Те вземат ли някакви мерки?
Например?
Дават ли ви маски? - Казват, че маските не помагат.
Хората само се чувстват по-сигурни с тях. - Кой го каза?
Правителството. Не си ли чул? - Да, чух.
Спазвате ли дистанция?
Няма да живея в страх. Няма. - Не казвам това.
Просто да признаем реалността.
Добре, каква е реалността?
Дай да го обсъдим. Каква е реалността?
Казвам само, че за теб не е безопасно
да ходиш на работа всеки ден точно сега.
За мен или за теб не е?
И за двама ни.
Ясно, разбрах. Добре.
Какво предлагаш да направя?
Как да постъпя? - Не знам.
Съжалявам, не мога да си стоя вкъщи и да ми плащат.
На теб ти се наредиха нещата, не и на мен.
Знаеш ли какво ще стане, ако спра да работя?
С Габи?
А какво ще стане, ако пипнеш вируса?
Знам. - Не знаеш.
Ще се разболея и ще се оправя. - Няма как да знаеш.
Нищо не знаеш. - Аз ли не знам?
Нямах това предвид. - Чуваш ли се?
Съвсем ново е. - Ако някой е невежа, не съм аз, а ти.
Засега никой не знае нищо.
Нямаш и най-малка представа как се върти светът. Никаква.
Постой си вкъщи, няколко месеца не работи...
Но бъди добър, събувай се на прага и изпичай чийзбургера,
защото това ще ни опази живи, а?
Няма да го ям това.
Здрасти, мамо.
Какво е станало?
Ами, доста неща, нали?
Да, ясно, но освен това. Добре ли си?
Толкова ли ми личи?
Джош, как си? - Добре съм, спокойно.
Притеснявам се за Виктор.
Защо, той как е?
Не е болен, нищо такова. Не знам и аз.
Няма някакви симптоми.
Трябва да продължи да работи. Не може да си остане вкъщи.
Да, защото той е... Да.
Безпокоя се за него.
За него ли се тревожиш, или за себе си?
И за двамата. Засяга и двама ни.
Естествено.
Както и да е. Мислех си,
че може да се върна за малко вкъщи.
Ако нямаш нищо против.
Разбира се, винаги си добре дошъл.
Просто мисля, че е разумно.
Миличък, няма нужда да обясняваш.
Ела, когато поискаш.
Добре, благодаря.
Няма за какво!
Мислех също...
Сигурно звучи откачено, но може би трябва да си остана в стаята 14 дни.
Какво искаш да кажеш?
Понеже съм с Виктор, а той се среща с всякакви хора в работата.
Не искам да разболея теб.
Препоръката е да се изолираме за две седмици.
Добре, щом така искаш.
Не че така искам.
Това е разумното. - Разбираш ме.
Добре.
Кажи ми, ако те товаря прекалено...
Просто ми кажи какво искаш.
Добре.
Мисля, че трябва да ми носиш храна и да я оставяш пред вратата.
Ало?
Джош, ти ли си?
Да, не идвай тук.
Добре, няма.
Здрасти!
Здравей.
Ще си лягам.
Добре. Лека нощ.
Стана ли?
Да.
Снощи сериозно ли говореше? - Какво? Извинявай, не те чувам.
Ами...
Не влизай.
Няма.
Снощи сериозно ли говореше за храната пред вратата?
Да.
Проблем ли е?
"Бурята трая два дена.
На третия погребахме мъртвите на южния нос."
"Алеутите, паднали на брега, изгорихме."
"Дълго време след това селото беше притихнало."
"Хората излизаха само за храна. Прибираха се и ядяха, без да говорят."
Здравей, скъпа.
Колко много!
Не е много.
Какво е това? - Изненада.
Добре.
Един момент, ще вдигна.
Здрасти, мамо.
Здрасти. Защо звъниш? Още ли си тук?
Да, исках да се чуваме.
Добре. - Това кам кой е?
Мамо, някой дойде. Кой?
Ще ти звънна после. - Не се шегувам. Не може да затвориш.
Добре. Благодаря.
Припомняхме си това-онова.
Здрасти, мамо. - Заета съм, ще ти звънна после.
Не мога да говоря. Чао. - Не! Мамо!
Някаква работа ли имаш? - Не.
Хайде да се настаним удобно.
Това е Рут. Знаете какво да направите.
Здрасти, мамо, аз съм. Знаеш, че съм аз. В къщата съм. Знаеш го.
Знае и този, който току-що дойде. Ако не знае, трябва да разбере.
Какво ти става? - Не е безопасно!
Напротив. - Не, не е!
Защо стоя тук от седмица? Ако в дома дойде нов човек, трябва да се изолира.
Две седмици. - Ти си изолиран!
Защото живееше с Виктор, а той ходи на работа.
Лари беше... - Лари значи.
Да.
Той си стои вкъщи от три седмици.
Повече от всеки друг.
Знаеше какво предстои, изключително разумен е за тези неща.
Късметлии сме, че предложи да е с нас. - Ние ли сме късметлиите?
Откъде знаеш, че си седи?
Той ли ти каза? - Да.
И това ти е достатъчно? - Да!
Добре.
Нямам търпение да си правим компания.
С него и с теб след около шест дена.
Страхотно!
С това обажданията ще спрат ли?
Да. Ще се чуем по-късно.
ТОВА НЕ СА ПЕСНИ, 2003 Г.
Светът си е същият.
Хората не се променят.
Записът се върти пак и пак.
Върти се плочата.
Безкрай.
Нещата, които не можем да върнем.
Ако знаеш какво правиш,
защо го правиш отново и отново?
Запетая.
Слага се, когато правиш пауза.
Но има толкова правила за нея, че хората си казват:
"Ето тук трябва да има запетая, тук не трябва...".
Такива хора не са чели "Слепота".
Там текстът се лее без никакви точки и с купища запетаи.
Да, не е правилно, но е велико.
Вид употреба на запетаята.
Вас, за жалост, ще ви изпитват за конкретни правила,
старите принципи за употребата й.
Ще ви уча на тези правила.
Знайте, че когато пишете свой текст, тези правила не са най-важното.
Нищо няма да се промени.
Плочата не спира да се върти.
Върти се отново и отново.
Вярно е и е грешно.
Мисля, че е въпрос на гледна точка.
Искам да чуя още мнения. Много говоря.
Някой друг ще сподели ли мнение? Имате ли мнение правилно или грешно е?
А може би е нещо средно?
Ако знаеш какво правиш... - Здрасти.
...защо продължаваш да го правиш? - Буден ли си?
Хей, събуди се!
Ако знаеш какво правиш...
Пич, защо си в стаята ми? Ще умираш ли?
В някакъв момент.
Значи умирам млад, но не съвсем млад?
Не знам.
Какво слушаше?
Теб. - Така ли?
Коя песен?
Нали си казал, че не са песни?
Разбираш ме де.
Дванайсета.
Тъпа е.
Хареса ми доста.
Не. Въздейства ти, защото отдавна не си я чувал.
И на други им хареса.
И други ли са я чували? - Да.
Пуснал си я? Нещо като любителски запис ли?
Не, нещо като...
Изпълних я пред публика.
Добре.
На кого я изсвири?
На приятелката ми.
Добре.
Не ми беше просто гадже, работехме заедно и беше нещо като...
Издадохте ли нещо?
Да, нещо такова.
Може ли да го чуя?
Сега ли? - Да.
Предпочитам да не го правя.
Добре.
Може ли да те попитам нещо?
Какво мислеше, докато я записваше?
Ти не помниш ли?
Сериозно?
Да, не помня.
Как може!
Съжалявам.
И аз имам въпрос.
Кажи.
Какво правиш тук?
Стоя на безопасно място.
Ето го и него.
Поздравления, справи се!
Благодаря.
Как се чувстваш?
Все още имам обоняние.
Чудесно. Според мен постъпи много добре.
Не всеки е толкова последователен.
Благодаря. - Сядай.
Благодаря.
Това какво е?
Просто нещо, с което се захванах от нямане какво да правя.
Ясно.
Ами...
Променя обстановката.
Благодаря. Искаш ли яйца?
Да, благодаря.
Велики са, нали?
Да.
Майка ти я бива за много работи. - Така си е.
Много вкусно!
Здрасти, мамо.
Здравей.
В какви откачени времена живеем, а?
Май е така.
Следиш ли новините?
Да, може би малко прекалено.
Истинските новини ли,
или цирка на официозите, като някои мои познати?
Престани. - Не.
Харесва ми, бейби. Казах ти.
Освежаващо е да съм до теб в тези моменти,
защото не мислиш за важните неща, а си доволна да си в своя малък свят.
В крайна сметка това е просветленият път.
Да си в настоящето.
Джош, с Лари всеки ден ходим на разходка.
Ще дойдеш ли с нас?
След малко ще преподавам.
Добре.
Обучението мина онлайн.
По кое време? Можем да се нагодим.
Ще проверя точно.
На колко големи деца преподаваш? - На 10 и 11-годишни.
Как се справят в това положение?
Като цяло са...
Доволни да се затворят в своя малък свят като някои мои познати.
По дяволите!
Добре е. Наистина е добре.
Добре.
Светлосиви квадрати.
Добре е.
Наистина. Добре е.
Добре.
Наистина. Добре е.
Добре е. Наистина.
Добре е. Наистина. Добре.
ЗДРАСТИ, ПИЧ, КАК Е?
Радвам се, че ти харесва.
Вземи малко. - Добре.
Много е горчиво.
Прекалено горчиво ми е. - Истинският шоколад е такъв.
Ще ям от хубавия, благодаря.
Струва ти се хубав, защото е с много захар.
Не, защото ми харесва.
Факт е, че млечният шоколад има по-слаб и лишен от дълбочина вкус от какаото.
Не и за мен. Харесва ми. - Не разбираш смисъла на думата "факт".
Знам кое ми е вкусно.
Но точно това ми харесва у теб. Толкова е сладко!
Имаш толкова да учиш! Ще стане и това.
Здрасти. - Здравей.
Къде е Лари?
На повикване.
Хубаво.
Не исках да прозвучи така.
Той само се... - Исках да кажа,
че е приятно да можем да поседим само двамата.
Почти не се е случвало, откакто съм тук.
Но те прекъснах. Казваше, че той само...
Държи се мило и внимателно с теб.
С мен, не и с теб.
Да спрем, а? - Извинявай. Да говорим за друго.
Той е пасивно-агресивен.
Подценява те и се прави, че не е така.
Уж е много любящ. - Такъв е!
Любовта не е такава.
Ти знаеш много за нея, а?
Знам колкото и ти. Или си експерт?
Извинявай. Точно това бих казал за татко преди години.
Изобщо не прилича на него! - И щеше да протестираш. Същият е.
Манипулира те, кара те да се чувстваш зле.
И още по-силно се стремиш към любовта му, защото това някак си те привлича.
Добре. Ще ме изслушаш ли за миг?
Да.
Няма да ти кажа: "Лари е идеален".
Не казвам това.
Но какво е това?
Кое "това"?
Това. Нищо не е идеално.
Защо ти е толкова трудно да разбереш?
На човек не му се полага идеален партньор, идеален живот.
Взема, каквото дойде.
Късмет е, че си жив.
Има доста по-зле от теб.
Не говорехме за мен.
Напротив.
Сменяш темата.
Говорехме за теб и Лари, не за мен.
За теб говорим.
Ти все това правиш - критикуваш.
Търсиш възможно най-лошия вариант
и изкарваш всичко пълен провал.
Това ли правя? - Да, точно това правиш.
Всичко е пълен провал, не е ли така? - Нима?
Да, огледай се.
Добре. И какво виждам?
Да си болен?
Какво? Затворили са "Дисниленд", това ли е?
Не стана рокзвезда?
Е, да, само ти си искал да си рокзвезда...
Да.
Добре.
Това е положението.
Въпросът е какво ще правим.
"Сдържах дъха си, чаках."
О'ДЕЛ, "ОСТРОВЪТ НА СИНИТЕ ДЕЛФИНИ"
"Прекосих палубата
и въпреки че много ръце ме възпираха,
се хвърлих в морето."
ТЕСТСТВАХ СЕ - ОТРИЦАТЕЛЕН. АКО ИМА ЗНАЧЕНИЕ. ПЛЮС ТОВА...
"Една вълна ме заля и аз потъвах все по-надолу.
Помислих си, че вече не ще видя дневна светлина.
Когато изплувах, корабът беше далече. През пръските виждах само платната.
Още стисках коша, в който бяха всичките ми вещи.
Но тежеше много и осъзнах, че няма да мога да плувам с него.
Оставих го да потъне и се устремих към брега."
Превод на субтитрите Анна Дечева