Pán Corman
Uplynul ďalší deň
- Vzďaľuješ sa - Už je to za nami
Nikdy si nechcel ostať tam Kam patríš
Hovorí sa, že láske treba čas
Ale prečo mi ho kradneš, baby?
Buď úprimný
Už si preč tak dlho
- Tak zbohom - Tak zbohom
Ďakujeme.
- Sme tu. - Áno.
- Deje sa to. - Deje.
Hej, decká. Zniete super.
- Chcem s vami prebrať... - Ďakujeme.
Môžeme sa porozprávať po koncerte?
- Ach, bože. Určite. - Vďaka.
Páni.
Zmeňme prídavok.
Naozaj. Mali by sme.
No. To nemôžeme.
- Nechceš zahrať niečo iné? - Veď áno...
- Chceš. Pozri sa na seba. - ...vieš, čo musíme zahrať.
Nie.
Keby si mohol hrať čokoľvek, čo by to bolo?
Čo by si zahral?
„Vysoko a nízko“.
To by bolo super. Mohlo by to byť super.
Ó, bože, počkaj. Mám super nápad.
Zahrajme „Cituj ma“.
Teraz by to bolo dokonalé.
Hej?
- Povieš to Gregovi a Lii? - Jasné.
Milujem ťa.
Los Angeles.
Toto mesto kurevsky milujem.
Viete, Josh sa tu narodil a vyrástol.
- Ako, predvoľba 818? - Jéj!
Počul som ťa.
Dobre. Predtým, než vám zahráme poslednú pesničku,
vám iba chcem povedať,
akí sme vďační, že ste dnes tu.
Je zázrak,
že sme všetci práve teraz a práve tu, v tejto miestnosti.
Pomyslite na všetky veci, ktoré sa udiali, aby ste tu dnes boli.
Už pred vaším narodením, keď sa vás rodičia rozhodli stvoriť.
Nejakým spôsobom ste sa ocitli v L. A.
Možno ste sa preň rozhodli ako ja, alebo ste sa tu narodili ako Josh.
A prednedávnom ste sa dozvedeli o tomto koncerte.
Rozhodli ste sa prísť. A teraz ste tu.
Milión vecí v tom procese
mohlo skončiť inak.
Mohli ste sa inak rozhodnúť,
alebo to mohlo byť pre dôvod, ktorý bol mimo vašej kontroly.
Práve teraz ste mohli byť niekde inde.
Niekým iným.
Pripravení?
Ale nie ste.
Ste sami sebou.
A práve teraz ste tu s nami.
A my vás za to milujeme.
Aj my vás milujeme!
Pieseň sa volá „Cituj ma“.
Raz, dva, tri, štyri.
„Judith.“
- Prosím? - Haló, Judith?
- Áno. - Zdravím. Tu je Josh.
- Ako sa dnes máte? - Fajn.
Judith, môžem sa vás niečo spýtať? Myslíte niekedy na úspory?
Táto má veľmi dobré recenzie.
Ľuďom môžeš zaplatiť, aby písali dobré recenzie.
To je pravda, ale tieto som čítal. Vyzerajú reálne.
- Nechápem, prečo si to myslíš. - Lebo ich čítam.
To viem. Vidím, že ich čítaš.
Dobre, ako to vidíš ty?
Tak teraz je to na mne?
Neviem, čo odo mňa chceš.
Chcem, aby si bol dospelý a rozhodol sa.
Dobre. Tak čo táto?
- To je tá istá, doriti. - Hej.
Božemôj, Josh. Si taký otravný.
Choď pohľadať Sophie, tú žirafu.
Nemali sme na výber.
Nemali sme čo jesť.
Bol podľa vás váš život v ohrození?
Celé dni sme nejedli. Zomreli by sme.
- Umierali sme. - Viem a je mi ľúto,
že ste si tým museli prejsť.
Ale pre možnosť azylu v Spojených štátoch amerických
musím preukázať, že vám hrozilo prenasledovanie.
Ak to nedokážeme, pomôžem vám tu v Kolumbii dostať pracovné víza.
Dobre?
Takže, bol podľa vás váš život v ohrození?
- Áno. - Áno. Dobre.
Ďakujem.
- Vaše meno? - Astrid.
Astrid. Chcete vedieť, koľko peňazí tento talentovaný tím práve zarobil
našej spoločnosti, Astrid?
Je to vysoké číslo.
- Chcete vedieť aké? - Páni. Fajn.
No tak. Je sranda vysloviť to.
Aké to bolo číslo? Sedemdesiatšesť čo?
Sedem, šesť, štyri, päť.
76 450 000 $. No tak! Toľko domov.
Nie ste za týchto ťažko pracujúcich a úspešných ľudí šťastná, Astrid?
Veľmi vám to prajem. Gratulujem.
To bolo milé. Ďakujem, Astrid.
- Na zdravie! - Na zdravie!
Presne.
Peter, tvoj obľúbený dojem z celej záležitosti. Hovor.
Nemôžem si pomôcť. Musím myslieť na to, čo sa stalo v auguste.
Verím, že viete, o čom hovorím.
- Samozrejme. - Bože.
Celý obchod sa skoro rozpadol.
A rozpadol by sa, keby v poslednej chvíli neprišiel Wilson
a nezachránil nám veď viete čo.
- Niekedy sa asi pošťastí. - Pravda.
- Bože, to bola horská dráha. - Prepáč, chlape. Vydrž chvíľu.
- Nemôžeš sa tak podceňovať. - Pardon?
Toto víťazstvo pripisuješ šťastiu.
Povedal si, že inak by sa to nestalo. To nie je fér.
Povedal som...
Možno si to tak nemyslel, ale na slovách záleží. Vyjasnime si to.
My štyria tu nepijeme šampanské vďaka tomu, že sme mali šťastie.
Na tomto obchode sme dreli ako otroci celé dva roky.
Peter, viem, ako tvrdo si pracoval.
Tento obchod by sa nerozpadol, lebo by sme to nedopustili.
Mali sme v auguste ťažkosti? Mali.
Priniesol Wilson riešenie? Priniesol.
Ale keby ho nepriniesol, vymysleli by sme niečo iné.
Hrali sme na výhru.
Vďaka, Astrid.
Viete, kto hovorí o šťastí? Gambleri a lúzri.
Prepáčte. Viem, že to znie kruto, ale je to tak.
Ak niekto povie: „Obchod mi prepadol. Mal som smolu.“
Tak to je lúzer.
A to my štyria jednoznačne nie sme.
A na účte máme 76 miliónov nových priateľov, ktorí to potvrdia.
Mali by ste na seba byť hrdí!
Nechcem, aby ste dnes šli domov s pocitom, že ste mali šťastie.
Chcem, aby ste šli domov s tým krásnym pocitom,
ktorý prináša iba výhra.
A chcem, aby ste s istotou vedeli,
bez kúska pochybnosti,
že sme dnes vyhrali, lebo sme si to zaslúžili.
Na to sa napijem.
- Ahoj, Astrid. - Ako sa vám darí?
Najlepší deň v živote.
Dosť ste si vypili.
No, vieš, to je iba otázka osobnej tolerancie.
A moja je vysoká.
Ale chcel som tu všetkým kúpiť rundu.
Nie, teda, počúvaj. Toto je dôležitý okamih.
Môj život sa dnes zmenil, a teraz som bohatý.
Teda ododnes.
Kurevsky bohatý. Nenarodil som sa tak, ale teraz som.
A všetkých čo sú dnes tu, mám rád,
lebo tu boli, keď sa to stalo.
Tak im chcem kúpiť drink.
To je od vás veľmi štedré, ale je tu veľa ľudí.
Všetkých ich nevidíte.
Hej, presne. O to práve ide. Chcem, aby to bolo drahé.
Uvidím komický účet, zaplatím ho, a bude mi to jedno.
Presne to chcem teraz zažiť.
Môžeš... Môžeš mi s tým pomôcť?
A čo im chcete kúpiť?
Kvalitnú tequilu.
Dobre, idem všetkých porátať. Naozaj ju chcete kúpiť každému?
Každej živej duši v celom tomto podniku.
Ste vtipný.
Hej, počkať. Ešte niečo som sa chcel spýtať.
- Áno? - Čo robíš zajtra?
Lebo ja odlietam niekam na pláž
a myslím, že by si mala ísť so mnou.
- Idem po tú tequilu. - Nie. Myslím to vážne.
Mám priateľa.
Ach, a koľko ten tvoj priateľ zarobí za rok?
- Pane... - Nie. Tak koľko?
Myslím, že ste si vypili príliš. Bezpečnú cestu domov.
Neotáčaj sa ku mne chrbtom, kurva!
- Hej! Pýtal som sa, koľko zarába! - Pane.
Tak koľko zarába?
- Koľko zarába? - Pane!
Nechaj ma, kurva! Povedal som, nechaj ma!
Koľko zarába, ty blbá štetka?
Josh, spomaľ.
Nechcem meškať.
Nebudeme meškať.
Vždy sa niekam ponáhľaš,
a keď tam dorazíš, chceš hneď odísť.
Dobre, ale to všetci, nielen ja.
Si to skôr len ty.
- Ale dnes máme obmedzený čas. - Viem, viem.
Bude pripravená?
Stretáme sa pred vchodom, ale myslím, že mala náročné ráno...
To určite.
No tak. Je...
Vieš, že to má ťažké.
- Možno. - Mož...
Čo myslíš tým „možno“?
Neviem. Teda... Viem, že má.
Ale... Znie to ako výhovorka pre všetko.
Že... Že ona to má ťažké, a ty sa máš tak dobre.
Hej. Ale ja sa mám dobre.
Mám teba.
A toho chlapca tam vzadu.
Ach, a tie jeho nožičky.
Len sa na ne pozri. Také tučnučké.
Dobré, tučné bábätko.
A je v bezpečí.
A preto chcem, aby si spomalil.
Dobre. Spomaľujem.
Ale aby si vedela, nie preto, že to chceš, ale preto, že sme tu.
- Ja že nás čaká pred vchodom. - Hej.
- Viem, prepáč. - Ahoj.
Ahoj. Nemám čisté oblečenie.
Len preto, že pani, ktorá býva naproti v byte číslo 44,
si necháva veci v sušičke.
Pred dvomi hodinami som jej to hovorila,
a ona vraj: „Moje veci vyber a polož ich navrch.“
A ja: „Ty mrcha, ja ti prať nebudem.“
- A tu som. - Hej. Hrozné.
- Hej. - Chceš ísť tak, ako si?
- V tomto nemôžem ísť. - Podľa mňa áno.
Prečo mi vždy protirečíš?
Prepáč, že som ti protirečil. Ale načasovanie je dnes dôležité.
Dobre, človeče. Nehovor na mňa tým vyrovnaným hlasom.
Akože ty si rozumný
- a ja som mimo. - Beth...
- Teraz si otecko, chápem... - Hej!
Buď ideš, alebo to spravím sám. Tak ktoré?
To bolo super.
Dobre, poďme.
Funguje to na tvoju ženu?
Je mi nevoľno. Nechcem to robiť.
Ale urobíme to.
Fajn.
Božemôj. Je taká depresívna.
- Nie, nie je. - Ale áno, je. Veľmi.
Josh, je depresívna.
Ahoj, mami.
- Čo to? Čo... Prečo ste tu? - Povedal som, že sa zastavíme.
Viem. Ale čo tu robia ostatní?
Je Jacob v poriadku?
Áno, je v pohode. Vidíš?
Môžeme ísť dnu?
- Prečo? - Mami, tak nás pusti dnu.
Chceme sa s tebou pozhovárať...
lebo si o teba robíme starosti.
Už nejaký čas.
A myslíme si, že by si mala opustiť otca.
- Čo sa to deje? Intervencia? - Nerob... Vieš, že...
Robíte mi intervenciu pred dieťaťom?
- Je mu to jedno. - Mne nie!
Nechcem, aby to môj vnuk počul.
Dobre. Dobre.
Nechcem vás rušiť, ale pustilo sa mi mlieko.
- Dobre. Super. - Ježiši, to je divné!
Čo... Prestaneš, prosím ťa? Nie je to divné, ale krásne.
Presakuje.
To je milé, zlatko, ale môžeš mi priniesť obrúsok?
- Hej. - Došli.
To vážne?
Hej. Čo...
Tu máš servítku.
Všetko v poriadku?
- Skvelé, ďakujem. - Dobre.
Dobre, teraz asi musím opustiť vášho otca,
lebo v dome nemáme obrúsky.
V podstate.
Stačí. Počula som dosť. Povedali ste, čo ste museli.
Nie, máme toho ešte viac.
Vášho otca neopustím, jasné?
Takže, keď Jacob skončí, mali by ste ísť,
lebo tu bude čo nevidieť.
Nie, nebude. Načasovali sme to.
Práve je v bare s Halom a Dotom.
A pozerá televízny kvíz.
A do poslednej otázky máme dosť času.
Dobre, to je pravda.
Ak Artieho teraz opustím, zomrie.
Mami, to... To nevieš.
Ale viem.
Dobre, ale o ňom to nie je. Je to o tebe.
Kvôli nemu už nemáš žiadnych priateľov.
A kvôli nemu už nemáš ani žiadne peniaze.
Máš iba jeho.
- A on má iba mňa. Potrebuje ma. - A čo tvoje potreby?
Ako sa opovažujete mi toto povedať.
Tento hnusný život mám preto, lebo som pre vás chcela to najlepšie.
Pozri sa na seba. Pozri, kde si.
Si úžasný profesor. O chvíľu ťa vymenujú.
Máš skvelú ženu a zdravé dieťa.
Myslíš, že by to tak bolo, ak by si bol z rozbitej rodiny?
A čo ja?
Ja nič z toho nemám.
Nuž, ty si o inom.
No paráda.
No, ani môj život nebol v detstve stabilný.
Bývať s otcom bolo hrozivé.
Nuž, keby som bola slobodnou matkou, bolo by to horšie.
Životy vás oboch by boli úplne iné.
Mohli byť...
Mohli... Mohli byť desné!
Treba mi cikať.
Nie, nemô...
Keď sa jej niečo nepáči, vždy musí ísť cikať.
Viem.
Mami, vyjdeš už?
Som na záchode.
Hej, ale už si tam dlho.
Ukázalo sa, že mi ešte treba.
Doslova sa zamkla v kúpeľni.
Jasné, že som zamkla dvere. Som na záchode.
Ale nezamkla som sa doslova.
Koľko je hodín?
- Celkom neskoro. - Doriti.
Ak budete stáť pred dverami, určite nikdy neskončím.
Ako dlho tam už je?
Dvadsaťjeden minút.
- Koľko do poslednej otázky? - Už je po nej.
Prečkala nás, doriti.
Som tu.
Chcem, aby ste vedeli, že si cením, čo robíte.
- Lebo ťa ľúbime, mami. - Viem.
Čo mu povieš?
Nie, čo mu poviete vy?
Zlatko, počúvaj. Som v bezpečí, dobre?
Máme jedlo aj generátor. Ostanem tak dlho, ako budem potrebovať.
Áno.
To neviem, ale dám ti vedieť hneď, ako sa niečo dozviem.
Áno, ver mi. Som v bezpečí.
Ja viem.
Väčšina ľudí v meste nemá také šťastie.
Aj ja ťa milujem.
Hajaj, búvaj
Dieťatko...
Nechaj moje dieťa!
V utorok sú tacos.
Hej! Prišiel si.
- Ahoj. - Rád ťa vidím.
- Aj ja teba. - Zatancujeme si?
Ja že sa ani nespýtaš.
Ahoj.
Ja...
Viem, že si udrel hlavu, ale...
Bol v poriadku. Teda, vyzeral tak.
On... Bez problémov nás odviezol domov.
Mal som to vedieť, chápete.
Mal som... Je mi to ľúto. Mal som to vedieť. Je môj priateľ.
Nie je to tvoja chyba. Neobviňuj sa.
Dobre? Je to len... Je to sprostá smola.
Mal som to vedieť. Je mi to tak ľúto. Prepáčte.
Myslíte, že by sa hneval, že na jeho počesť pijeme?
Nie.
Nie, to si nemyslím.
- Nikdy ma za pitie neodsudzoval. - Naozaj? Vtipné.
Lebo odsudzoval viac ako ktokoľvek iný.
Okrem teba, mami. Prepáč.
Ver mi, to poznám. Všetko neznášal.
Keď... Keď odišiel z našej kapely a začal učiť,
a ja som s hudbou pokračovala...
Vždy som si myslela, že ma za to odsudzuje.
Ale keď na to spomínam,
myslím, že na mňa len dával pozor. Svojím spôsobom.
To robil často.
Mal o mňa starosť.
Možno len nechcel, aby som sa zle rozhodla,
a raz sa zobudila s pocitom, že som žila nesprávny život.
A čudovala sa, ako som sa tam dostala.
Väčšinu času ani možnosť nemáme. Len si myslíme, že áno.
Hej. Asi preto stále spievam.
Nuž, tak na to.
Správne.
Podľa mňa máš krásny hlas.
- Naozaj? - Stopercentne.
Vďaka, Ruthie.
Ach, zlatko. Nemusíš mi ďakovať. Je to pravda.
Určite je lepší, ako niektoré z tých pípacích a pískacích zvukov,
- ktoré vyrábal Joshua, nie? - Čože?
No, tie pípacie... Tie pípacie veci.
- Tie pískacie... Čo to bolo? - Neviem.
Dobre.
To nič.
PONDELOK, 2. MARCA 2020
Je osem desať. Každý dojedol?
Ty ešte ješ. Pokojne. Nevadí, ak začneme?
- V pohode. - Dobre.
Všetci ostatní v pohode? Tešíte sa? Ja sa na dnes teším.
Budeme mať dobrý deň. Veľa toho preberieme. Pripravení?
Uplynul ďalší deň Vzďaľuješ sa
- Za nami - Už je to za nami
Nikdy si nechcel ostať tam Kam patríš
Hovorí sa, že láske treba čas
Ale prečo mi ho kradneš, baby?
Buď úprimný
Už si preč tak dlho
- Tak zbohom - Tak zbohom
- Vzďaľuješ sa - Už je to za nami
Nikdy si nechcel ostať tam Kam patríš
Hovorí sa, že láske treba čas
Tak prečo mi ho kradneš?
- Tak buď úprimný - Buď úprimná
Už si preč tak dlho
- Tak zbohom - Tak zbohom
Preklad titulkov: Martina Mydliar