Nok en dag ebber ut
-Og du svinner -Bak oss nå
Du var aldri en Som ble værende der du hørte hjemme
Det sies at kjærlighet tar tid Men hvorfor kastet du bort min, baby?
Vær ærlig nå
Du har vært borte så lenge
-Så, så lenge -Så lenge
Takk.
-Vi er her. -Ja.
-Vi gjør det. -Vi gjør det.
Hei, dere låter fantastisk.
-Jeg har et par ting jeg vil… -Takk.
Kan vi snakke om det etter konserten?
-Herregud. Selvfølgelig. -Takk.
Jøss.
Vi endrer ekstranummeret.
-Seriøst. Jeg syns vi bør gjøre det. -Vi kan ikke egentlig gjøre det.
-Vil du ikke spille noe annet? -Jeg mener, klart…
-Jo, det vil du. Se på deg. -…men du vet hva vi må spille.
Nei.
Hvis du kunne velge, hva ville du spilt? Hva ville du spilt?
"High Low".
Det kunne vært kult. Herregud, vent! Jeg har en fantastisk idé.
Vi spiller "Quote Me".
Den hadde vært perfekt nå.
Ja?
-Sier du det til Greg og Lia? -Greit.
Jeg elsker deg.
Los Angeles.
Jeg elsker denne byen, for faen.
Josh er født og oppvokst her.
-Hva skjer, 818? -Ja!
Jeg hørte deg.
Ok. Før vi spiller den siste sangen for dere,
vil jeg bare fortelle dere at vi er takknemlige for at dere er her.
Det er et mirakel at hver og en av oss er her nå, akkurat her i dette rommet.
Tenk på alle de små tingene som måtte skje for å få deg hit.
Det begynte for et helt liv siden, da foreldrene dine skapte deg.
På en eller annen måte endte du opp i LA.
Kanskje du valgte å være her, som meg, eller kanskje du ble født her, som Josh.
Og nylig hørte du om denne konserten.
Og du bestemte deg for å komme. Og nå er du her.
Og det var én million steg som kunne ha gått annerledes på veien.
Enten fordi du tok et annet valg,
eller en annen grunn som var helt utenfor din kontroll.
Du kunne vært et annet sted akkurat nå.
Du kunne vært en annen.
Klare?
Men det er du ikke.
Du er deg.
Og du er her, sammen med oss, akkurat nå.
-Og det elsker vi dere for. -Vi elsker dere også!
Denne sangen heter "Quote Me".
Én, to, tre, fire.
"Judith."
-Hallo? -Hei. Er det Judith?
-Ja. -Hei, Judith, dette er Josh.
-Hvordan har du det? -Bra.
Judith, kan jeg stille deg et spørsmål? Tenker du på å spare penger?
Dette har fått gode anmeldelser.
Man kan betale folk til å skrive gode anmeldelser.
Sant, men jeg leser dem, og de virker ekte.
-Hvorfor tror du at du vet det? -Fordi jeg leser dem.
Ja, jeg kan se at du leser dem.
-Ok, hvordan vil du avgjøre det? -Ok, så nå er det mitt ansvar?
Jeg vet ikke hva du vil at jeg skal gjøre.
Jeg vil at du skal være voksen og ta et valg.
Ok. Hva med dette?
-Det er det samme setet, for faen. -Jepp.
Herregud, Josh, du er så irriterende.
Gå og finn Sophie. Hun er sjiraffen.
Vi hadde ikke noe valg.
Vi hadde ikke noe å spise.
Følte du at livet ditt var i fare?
Vi hadde ikke spist på flere dager. Vi kom til å dø.
-Vi var døende. -Jeg vet det, og det er veldig trist
at du gjennomgikk det.
Men for at du skal ha noen mulighet til å få innvilget asyl i USA,
må jeg bevise at du fryktet forfølgelse.
Ellers kan jeg hjelpe deg med å få arbeidstillatelse her i Colombia.
Ok?
Så følte du at livet ditt var i fare?
-Ja. -Ja. Bra.
-Mange takk. Hva heter du? -Astrid.
Astrid. Vil du vite hvor mye dette utrolig talentfulle teamet har tjent
for selskapet vårt, Astrid? En ganske stor sum.
-Vil du vite hvor mye? -Hei, ok.
Det er gøy å si det høyt.
-Hva var den endelige summen, Dominique? -Syttiseks, fire, fem.
76 450 000 dollar! Kom igjen! Det er mange hus.
Astrid, er du ikke glad på vegne av disse hardtarbeidende og vellykkede folkene?
Jeg er veldig glad på alles vegne. Gratulerer.
Så snilt av deg. Takk, Astrid.
-Skål, alle sammen. -Skål!
Ja.
Peter, hvilken del av opplevelsen likte du best?
Jeg kan ikke la være å tenke på det som skjedde i august.
Du vet nok hva jeg snakker om.
-Absolutt. -Herregud.
Hele avtalen holdt på å kollapse.
Det hadde skjedd hvis Wilson ikke hadde reddet oss i siste liten.
-Noen ganger er man vel heldig. -Hør, hør!
-Men for en berg-og-dal-bane. -Unnskyld, men vent litt.
-Du kan ikke bagatellisere innsatsen din. -Unnskyld?
Du sa at vi lyktes på grunn av flaks.
Du sa det skjedde fordi vi var heldige. Det er ikke rettferdig.
Jeg sa bare…
Du mente det kanskje ikke, men ord betyr noe, så vi må være tydelige.
Vi fire drikker ikke champagne fordi vi var heldige, ikke sant?
Vi har ikke gjort annet enn å jobbe knallhardt med denne avtalen i to år.
Peter, jeg vet hvor hardt du jobbet.
Avtalen kom aldri til å kollapse, for vi ville ikke la den kollapse.
Hadde vi en vanskelig periode i august? Ja.
Og ga Wilson oss en løsning? Ja.
Men uten dem hadde vi funnet en annen løsning,
for vi spilte for å vinne.
Takk, Astrid.
Vil dere vite hvem som snakker om hell? Gamblere og tapere.
Beklager, jeg vet det virker litt strengt, men det er sant.
Hvis noen sier "avtalen kollapset fordi jeg hadde uflaks",
så er personen en taper. Og vi fire er åpenbart ikke tapere.
Og vi har 76 millioner nye venner på bankkontoen som beviser det.
Dere bør være stolte av dere selv!
Jeg vil ikke at dere skal dra hjem og tenke: "Å, vi var heldige."
Jeg vil at dere skal dra hjem med den herlige følelsen man bare får av å vinne.
Og jeg vil at dere skal vite helt sikkert, uten et snev av tvil,
at vi vant i dag fordi vi fortjente det.
Jeg skåler for det.
-Hei, Astrid. -Hvordan har du det?
-Den beste dagen i livet mitt. -Du har drukket ganske mye.
Ja, du vet, det handler om hvor mye man tåler.
Jeg tåler mye.
Men jeg ville spandere en runde på alle som er her.
Hør her, dette er et spesielt øyeblikk for meg.
Livet mitt forandret seg i dag fordi jeg er rik nå.
Fra og med i dag. Jeg er jævlig rik. Jeg ble ikke født rik, og nå er jeg det.
Så alle folkene her i kveld betyr mye for meg,
siden de var sammen med meg da det skjedde.
Så jeg vil bare spandere en drink på dem.
Det er veldig sjenerøst, men det er mange folk her.
Du kan ikke se alle.
Å ja. Nei, det er poenget. Jeg vil at regningen skal bli stor.
Jeg vil se en latterlig regning, og betale den uten å bry meg.
Det er opplevelsen jeg er ute etter akkurat nå.
Kan du… Kan du hjelpe meg?
Hva vil du kjøpe til dem?
Don Julio.
Greit, jeg skal telle dem. Sikker på at du vil at alle skal få en?
En til hver salige sjel i hele etablissementet.
Du er morsom.
Hei, vent. Bare én ting til.
-Ja? -Hva skal du gjøre i morgen?
For jeg skal fly av gårde til en strand et sted,
og jeg syns du bør bli med meg.
-Jeg skal hente Don Julio til alle. -Å nei, jeg mener det.
Jeg har kjæreste.
Og hvor mye tjener han i året?
-Sir… -Nei. Hvor mye tjener han?
Jeg tror du har drukket for mye. Vær forsiktig på veien hjem.
Ikke vend meg ryggen, for faen!
-Hei! Hvor mye tjener han, sa jeg! -Sir.
Hvor mye tjener han?
-Hvor mye tjener han? -Sir!
Slipp meg, for faen! Slipp meg, sa jeg!
Hvor mye tjener han, din jævla hurpe?
-Josh, kjør saktere. -Jeg vil ikke være sen.
Vi er ikke sene.
Du skynder deg alltid til steder, og så vil du alltid dra idet du er der.
Ok, men det er ikke bare meg. Det er alle.
Det er litt mer deg.
-Vi har et begrenset vindu i dag… -Jeg vet det.
Ba du henne om å være klar?
Hun skal møte oss utenfor, men hun hadde visst en tung morgen…
Det hadde hun nok.
Kom igjen. Hun…
Du vet, hun har hatt det ganske tøft.
-Kanskje. -Kan…
Hva mener du med "kanskje"?
Jeg vet ikke. Jeg mener, jeg vet at hun har hatt det tungt.
Men det virker som om det alltid er unnskyldningen hennes.
At hun har det så fælt, og at du har det så bra.
Ja. Men jeg har det jo så bra.
Jeg har deg.
Jeg har gutten i baksetet.
Og han har de beina.
Se på dem. De er så feite.
En fin, feit baby.
Og han er trygg. Derfor vil jeg at du skal kjøre saktere.
Ok. Kjører saktere.
Jeg gjør det ikke fordi du ba meg om det, men fordi vi er fremme.
-Du sa hun skulle møte oss utenfor. -Ja.
-Jeg vet det. Unnskyld. -Hei.
Hei. Jeg har ingen rene klær.
Det er bare det at dama som bor på motsatt side, i leilighet 44,
legger igjen tingene i tørketrommelen.
Jeg sa jeg trengte den for to timer siden,
og hun sa: "Bare ta ut tingene mine og legg dem oppå."
Jeg bare: "Jeg tar ikke klesvasken din."
-Så det er situasjonen. -Ja. Det er latterlig.
-Ja. -Vil du bare ha på deg dette?
-Jeg kan ikke ha på meg dette. -Jeg tror du kan det.
Hvorfor motsier du meg alltid?
Beklager at jeg motsa deg, men timingen er avgjørende.
Ok, kompis, ikke snakk til meg med den rolige stemmen.
-Som om det er du som er så fornuftig her. -Beth…
-Jeg skjønner at du er far nå… -Hei!
Enten blir du med meg, eller så gjør jeg dette alene.
Det var bra.
Ja. Vi drar.
Funker det på kona di?
Jeg føler meg kvalm. Jeg vil ikke gjøre dette.
Vi skal gjøre det.
Ok.
Herregud, hun er så deprimerende.
-Nei. -Jo. Hun er veldig deprimerende.
Josh, hun er deprimerende.
Hei, mamma.
-Hva er dette? Hvorfor er dere her? -Jeg sa at vi skulle stikke innom.
Ja, men hvorfor er alle de andre her?
-Går det bra med Jacob? -Ja, Jacob har det helt fint. Ser du?
Kan vi komme inn?
-Hvorfor? -Mamma, bare slipp oss inn.
Vi vil snakke med deg
fordi vi er bekymret for deg.
Og vi har vært det en god stund.
Og vi tror at du trenger å forlate pappa.
-Hva er dette? En intervensjon? -Ikke… Du vet…
En intervensjon foran en baby?
-Han bryr seg jo ikke. -Jeg bryr meg!
-Barnebarnet mitt skal ikke høre dette. -Ok. Ok.
Beklager at jeg avbryter, men melken min kommer nå.
-Ok, det er flott. -Gud, det er så sprøtt!
Kan du slutte? Det er ikke sprøtt. Det er vakkert.
Hun lekker.
Det var søtt sagt, men kan du gi meg tørkepapir?
-Ja. -Vi er tomme.
Seriøst?
Ja. Hva…
Her, jeg har en serviett.
Er du komfortabel der?
-Vi har det flott. Takk. -Bra.
Ok, så nå må jeg vel forlate faren deres fordi vi ikke har tørkepapir i huset.
På en måte.
Jeg har hørt nok. Dere har sagt det dere trengte å si.
Nei, vi har mye mer å si.
Jeg forlater ikke faren deres, ok?
Dere bør dra når Jacob er ferdig, for han kommer hjem hvert øyeblikk.
Nei, vi planla dette.
Han er på Barone's nå med Hal og Dot.
Han ser på Jeopardy! Og det er lenge til finalerunden.
Ok, det er sant.
Forlater jeg Artie nå, vil han dø.
-Mamma, det vet du ikke. -Jo, det gjør jeg.
Men det handler ikke om ham. Det handler om deg.
Du har ingen venner igjen på grunn av ham. Du har ingen penger igjen på grunn av ham.
Du har bare ham.
-Ja, og han har bare meg. Han trenger meg. -Hva med det du trenger?
Hvordan våger dere to å gjøre dette?
Jeg ble værende i dette jævla livet fordi jeg trodde det var best for dere.
Se på deg. Se hva du har oppnådd. Du er en utrolig professor.
Du er gift med en utrolig kvinne. Du har et friskt barn.
Hadde det skjedd hvis du vokste opp i et skilsmissehjem?
Hva med meg?
-Jeg har ikke noe av det. -Vel, du er en annen historie.
Ok, flott.
Jeg følte meg heller ikke så stabil i oppveksten.
Det var skummelt å bo med pappa.
Vel, det hadde vært verre hvis jeg var alenemor.
Jeg mener, begge livene deres ville ha blitt helt annerledes.
De kunne ha blitt…
De… De kunne ha sugd!
Jeg må tisse.
Nei, kan…
Hun må alltid tisse når hun misliker en situasjon.
Jeg vet det.
Mamma, kommer du ut?
Jeg er på do.
Ja, men du har vært der inne lenge.
Jeg hadde visst mer å gjøre.
Hun har bokstavelig talt låst seg inne på do.
Selvfølgelig låste jeg døren. Jeg er på do.
Jeg låste meg ikke inne på do.
Hva er klokka?
-Det begynner å bli sent. -Faen.
Jeg blir i hvert fall ikke ferdig hvis dere står utenfor døren.
Hvor lenge har hun vært der inne?
Tjueen minutter.
-Hvor lenge til finalerunden? -Den er over alt.
Hun ventet til vi måtte dra.
Jeg er her.
Dere skal begge vite at jeg setter pris på det dere prøver å gjøre.
-Det er fordi vi er glad i deg, mamma. -Jeg vet det.
Hva skal du fortelle ham?
Nei, hva skal du fortelle ham?
Skatt, hør på meg. Jeg er trygg, ok?
Vi har mat her. Vi har en generator. Jeg kan bli her så lenge jeg trenger.
Ja.
Jeg er ikke sikker. Jeg sier ifra så fort jeg får vite mer.
Ja, stol på meg. Jeg er trygg.
Ja, jeg vet det.
De fleste i byen er ikke like heldige.
Elsker deg også.
Blinke, blinke, stjernelill
Undres…
Kom deg vekk fra babyen min!
Tacotirsdag.
Hei! Du kom.
-Hei. -Jeg er så glad for å se deg.
-I like måte. -Vil du danse?
Trodde du aldri kom til å spørre.
Hei.
Jeg…
Jeg visste at han slo hodet, men jeg…
Det virket som om han hadde det bra. Han kjørte oss hjem uten problemer.
Jeg skulle ha visst det.
Jeg skulle… Unnskyld. Jeg skulle ha visst det. Han er vennen min.
Du kan ikke skylde på deg selv. Ok? Det er bare jævlig uflaks.
Jeg skulle ha visst det. Unnskyld. Unnskyld.
Tror du han hadde blitt sint over at vi drikker til ære for ham?
Nei.
Nei, jeg tror ikke det.
-Han dømte meg aldri for at jeg drakk. -Jaså? Så morsomt.
Han er den mest dømmende personen jeg noensinne har kjent.
Bortsett fra deg, mamma. Unnskyld.
Tro meg, jeg kjenner til det. Han hatet alt.
Da han… Da han sluttet i bandet og begynte som lærer,
og jeg fortsatte med musikk-greiene…
Jeg trodde alltid han dømte meg for det.
Men når jeg ser tilbake på det, tror jeg han bare passet på meg på sin egen måte.
Han gjorde ofte det.
Han bekymret seg for meg.
Kanskje han bare ikke ville at jeg skulle ta feil valg,
og våkne en dag og føle at jeg levde feil liv
og lure på hvordan jeg havnet der.
Som regel har vi ikke et valg. Vi bare tror at vi har det.
Ja. Det er vel derfor jeg fortsatt synger.
Vel, skål for det.
Visst faen.
Jeg syns du har vakker stemme.
-Er det sant? -Absolutt.
Takk, Ruthie.
Skatt. Du trenger ikke å takke meg. Det er bare sant.
Den er i hvert fall bedre enn noen av de bipp-blipp-blopp-lydene
-Joshua lagde i sangene sine, ikke sant? -Hva?
De blippe… De blippegreiene.
-De bippe… Hva var det? -Jeg vet ikke.
Ok.
Det går bra.
MANDAG 2. MARS 2020
Klokka er ti over åtte. Har alle spist opp frokosten?
Du spiser fortsatt. Det er greit, men kan vi begynne?
-Det går bra. -Kult.
Går det bra med alle? Merker dere det? Jeg merker det i dag.
Dette blir en fin dag. Vi skal få mye gjort. Er dere klare?
Nok en dag ebber ut Og du svinner
-Bak -Bak oss nå
Du var aldri en Som ble værende der du hørte hjemme
Det sies at kjærlighet tar tid Men hvorfor kastet du bort min, baby?
Vær ærlig nå
Du har vært borte så lenge
-Så, så lenge -Så lenge
-Og du svinner -Bak oss nå
Du var aldri en Som ble værende der du hørte hjemme
Det sies at kjærlighet tar tid Men hvorfor kastet du bort min?
-Vær ærlig, vær ærlig -Vær ærlig nå
Du har vært borte så lenge
-Så, så lenge -Så lenge
Tekst: Espen Stokka